462 Slägtet Scombresox. 



1881, och förvaras i samma museum^), och det 3:dje ex. är det, 

 som ofvan blifvit beskrifvet, och det är å samma ställe funnet 

 dödt på stranden d. 2:dre November 1884 af den senare samt af 

 honom såsom nämndt föräradt till Upsala Universitets Zoologiska 

 museum, der det förvaras. Inalles hafva således blott 4 exempl. 

 af denne fisk erhållits vid Sveriges vestra hafskust, och dess- 

 utom 3:ne ej långt från den samma vid Danmark, jemte 3:ne 

 andra inom sist nämnda land på längre afstånd derifrån. — 

 Enligt K. CoLLETT hafva, så vidt man hittills känner, äfven 

 blott 4 exemplar af makrilgäddan erhållits vid Norge, och af 

 dessa har ett d:o blifvit fångadt i Christianiafjorden omkr. år 

 1850, och ett d:o blifvit funnet af Professor G. O. Särs på 

 stranden i Lofoten år 1864, och båda dessa förvaras i Christia- 

 nia Universitets Zoologiska museum. De 2:ne andra exempla- 

 ren förvaras i Tromsö museum, och af dem fanns det ena upp- 

 kastadt på stranden i Nordland i Augusti 1877, och det andra 

 blef fångadt vid Gjsesvaär vid Nordkap under sommaren 1883. 

 Det största af dessa 4 exemplar är det, som erhållits i Chri- 

 stianiafjorden, hvilket enligt hvad redan ofvan blifvit upp- 

 gifvet är 387 mill. långt. — För öfrigt förekommer den vid 

 kusterna af England och Frankrike, vid vestra kusterna af 

 Afrika, och enligt Lutken (anf. st.) vid Färöarna och Island, i 

 Medelhafvet, och vida utbredd i Atlanten både norr och söder 

 om seqvatorn, och i Indiska oceanen, och enligt Jordan & Gil- 

 BERT temligen allmän i närheten af N. Amerikas östra kust. 

 Enligt Pennant ingår den nästan hvarje höst i betydliga stim 

 i Firth of Forth i England, och hundradetal af den lemnas 

 stundom qvar på grunden under ebben, med det långa näbbet 

 nedstucket i muddret. Enligt Mc Intosh är den icke sällsynt 

 vid S:t Andrews. Vid Devonshire visar den sig stundom i stort 

 antal. Liksom förhållandet vanligen är med andre pelagiske 

 fiskar, har den således en mycket vidsträckt geografisk ut- 

 bredning. 



Den liknar mycket näbbgäddan i sitt lefnadssätt, och hål- 

 ler sig i stim samt är migratorisk, och förekommer under den 

 varmare årstiden nära hafsytan, och söker under den kallare 

 djupare vatten. Vid England visar den sig vanligen i senare 



Pl) Uti tidn. Stockholms Dagblad, landsortsup-jl. N-.o 270 förur 1881, 

 förekom eu uppgift om detta exemplar. 



