Makrilgäddan. 463 



hälften af Jimi eller början af Juli, och uppträder ofta under 

 den tidigare hösten i enorma skaror, men försvinner från ku- 

 sterna före slutet af November. Den är mycket liflig, och 

 stim af den förfölja stundom sådana af pilebarden, hvarvid de 

 massvis springa högt upp öfver vattnet och åstadkomma ett betyd- 

 ligt plaskande i detta. Man har ofta träffat pilcharden genom- 

 borrad af dess spetsiga näbb. Det händer stundom att den 

 hoppar in i fiskarenas båtar. Då den förföljes af roffiskar eller 

 tum lare, springer den äfven ofta flera fot öfver vattnet, och 

 stundom springer den enligt J. Couch med stor snabbhet långs 

 vattenytan, med kroppen för det mesta ofvau denna i en oaf- 

 bruten sträcka af öfver 100 fot, och det lär vara detta sätt att 

 springa på vattnet, som förvärfvat den i England stundom nam- 

 net Sea Mouse eller Hafsnms. Afven torde det af Couch gifna 

 namnet Ship])e>' hafva en sådan upprinnelse. Dess värste fiender 

 äro tonfisken och boniten. Då ett stim är i sådan rörelse, dels 

 hoppande högt öfver vattnet och dels springande på det samma, 

 företer det en viss likhet med ett i rörelse varande stim af 

 flygfiskar. Den lefver företrädesvis af smärre fiskar och smärre, 

 pelagiska kräftdjur. För de senares uppsilande ur vattnet äro 

 de talrika och långa och fina gälräfständerna lämpliga. Dess 

 lek inträffar troligen under Juni och Juli, då den stundom när- 

 mar sig kusterna, men sannolikt längre ute i hafvet än näbb- 

 gäddans, emedan dess små ungar enligt Chr. Lutken och andra 

 träffas långt ute i vida oceanen. 



III. Slägtet Exocoetus, Artedi. 1738. 



(Genera Piscium, pag. 8. — 1738). 



Kroppen är medelmåttigt lånysträcM, något hoptryckt och 

 tjockare upptill^ samt täckt af stora, släta och affallancle cy- 

 cloidfjäU. Hnfvndet är kort, med kort nos och liten mun, och 

 käkarne äro icke förlängde och icke framskj utbar e, och mellan- 

 käks- och. öfverkäksbenen äro icke förenade, och ytterst små 

 och rudimentära tänder finnas endast på mellankäkshenen och 

 underkäken^ samt synas stundom vara saknade. Gälräfstän- 

 derna på den främste gälbågen äro långa och tcdrika. Ögo- 

 nen äro stora. Gälöppningarne äro mycket store och gälhin- 



