Gäddfiskar. 475 



l:sta Familjen ESOCID.E, G. Cuviee. 1817. 

 {Esoces, Regne Animal, l.re édit. T. II, pag. 182. — 1817). 



(xäddfiskar. 



Kroppen är lånysträcld och täckt med medehnåttiyt stora 

 eller temligen små cycloidfjäU. Hufvudet är stort, med stor 

 mun och med öfverkäliens sidokanter bildade framtill af små 

 mellankäks- och på sidorna af stora 'öfverkäkshen. Käkartte, 

 plogbenet och gombenen äfvensom tungan ära beväpnade med 

 spetsiga tänder, som till en del äro stora på underkäken, plog- 

 benet ocli gombenen. Gälöppningarna äro mycket stora och 

 sträcka sig långt fram, och gälhinnornas strålar äro talrike. 

 Egentliga gälräf ständer saknas, men gälbågarne äro beväp- 

 nade med i grupper tätt sittande smärre och spetsiga tänder. 

 Gällocken äro full ständiga och os symplecticum förefinnes. 

 Blott en rygyfena. som är beläyen långt tillbaka., på kroppens 

 stjertaf delning och ungefär öfver analfenan. Simblåsan enkel 

 och icke genom någon benkedja sammanbunden med hörselor- 

 ganet, samt med luftgånyen mynnande i oesophayus. Ventri- 

 keln saknar blindsäck, och appendices pjyloriccd saknas. Tarm- 

 kanalen är vid och kort. Ayyledaren är fullständig och äggen 

 falla icke i bukhålan. 



Denna familj omfattar blott ett slägte. Då den i flera af- 

 seenden skiljer sig betydligt från de närmast intill den stå- 

 ende familjerna, intager den i systemet egentligen ett isoleradt 

 läge. Af äldre författare hafva visserligen näbbgäddor och ma- 

 krilgäddor förts till samma slägte som gäddorna, och af en del 

 senare författare till samma familj, men skiljaktigheterna dem 

 emellan äro dock så stora, att de knappt öfverensstämma med 

 hvarandra i något annat än ryggfenans läge och tarmkanalens 

 enkla byggnad. Då man jemför beskrifningen öfver näbbgäd- 

 dans skelett med den samma af gäddans d:o, är detta påfallande. 

 De få till familjen Galaxiidce hörande smärre fiskar från södra 

 hemisferen, som af Gunther i "Introduction to the Study of 

 Fishes" ställas närmast efter gäddfiskarne, äro mycket afvikande 

 från desse, men tyckas dock i ett och annat afseende bilda en 

 öfvergång mellan dem och laxfiskarne. — Fossila leraniugar af 



