478 Slägtet Esox. 



bakåt i allmänhet hos houan något litet mera till ryggfenans 

 början, men är hos hanen obetydligt aftagande ända dit, med 

 öfre och undre profilerue nästan parallele. Bakom rygg- och 

 analfenorna af tager kroppshöj den starkare, men är dock strax 

 framom stjertfeuan Y^ — V3 af den största d:o. Denne kropps- 

 form antyder betydlig styrka och snabbhet, och kroppen är 

 mycket muskulös. Största kroppshöjden innehålles hos hanen 

 5^4 till 6 ggr och hos honan omkr. 4^4 till 51/2 ggi" i total- 

 längden, och störste tjockleken, strax bakom hufvudet, utgör 

 ungefär hälften af den först nämnda. Båda könen utmärka sig 

 till det yttre från hvai-andra hufvudsakligen endast') derige- 

 nom att hanen är litet smärtare och har bröstfenau ungef. lika 

 lång som afståndet mellan dess tillbakalagde spets och basen af 

 bukfenan, samt ryggfenan ungef. lika hög som lång eller obe- 

 tydligt lägre, och bukfenorna fastade något framom midten af 

 totallängden. Dessutom blir hanen på långt när icke så stor 

 som honan. Anus är belägen ungef. vid början af den bakerste 

 V3 af totallängden. — Hufvudet är stort, och dess längd inne- 

 hålles omkr. 3V2 till ?>'^U ggi' '• totallängden. Nosen är tem- 

 ligen lång, och dess längd eller afståndet mellan ögat och spet- 

 sen af öfverkäken innehålles 2 Yg — 2Y2 ggi' i hufvdets d:o. Den 

 är bred, nästan med formen af ett anknäbb, framåt nedplattad, 

 ehuru ofvan något k^ullrig och med öfre profilen vanligen något 

 litet konkav, och med främre änden afrundad eller aftrubbad, 

 då den ses ofvanifrån. Underkäken skjuter något framom den 

 öfre. Munnen och gapet äro mycket stora, och det senare kan 

 i betydlig grad utvidgas. Muuviukeln är under ögats fram- 

 kant och bakre änden af öfverkäksbenet är under dess midt. 

 Öfverkäkens sidokanter äro framtill bildade af de tandbärande 

 -mellankäksbenen, som vid nosspetsen äro åtskilda af öfre silbe- 

 nets främste broskartade kant, och på sidorna äro de bildade af 

 de tandlösa öfverkäksbeuen, som äro mj^cket längre än de förra. 

 Underkäkens längd utgör nära -/s af hufvudets d:o, och dess 

 bakre ände är under ögats bakre kant. Näsborrarne äro be- 

 lägne snedt framom och något inom ögonen, och afståndet 

 mellan dem och de senare utgör ungef. '/^ af det samma mel- 



1) Uti Skandin:s Fiskar iippgifves, att hanen har större fenor än ho- 

 nan, och att bröstfenan hos lionom är nära lika läng som afståndet mellan 

 spetsen af den och basen af bukfenan. Vi hafva funnit detta bekräftadt. 



