484 Släcrtet Esox. 



genom förlängningen af nosen, eller kraniets framom ögonhålorna 

 varande del, hvilken här icke är åstadkommen endast genom . 

 käkarnes förlängning, såsom hos näbbgäddan, utan förnämligast 

 genom en sådan af pannbenen, det till större delen broskar- 

 tade öfre sil benet och plogbenet. Basioccipitalbenet är stort 

 och trindlagdt samt undertill betäckt af parasphenoidbenet, som 

 sträcker sig till och stundom bakom dess bakre kant. Det be- 

 gränsar nackhålet, som är litet, nedtill. Sidonackbenen, som 

 sakna ledknappar eller artikulationsytor, omsluta detta hål på 

 sidorna och upptill. Öfre nackbenet är långt skildt från det 

 samma. Dess bakre skiflformiga utskott är litet och sträcker 

 sig icke så långt tillbaka som basioccipitalbenet. Med sin öfre 

 horisontelle del skiljer detta ben såsom vanligt hjessbenen från 

 hvarandra, men dessa ben äro dock derstädes nära intill hvar- 

 andra, emedan de der till stor del betäcka öfre nackbenet. Fram- 

 till är detta ben utbredt, men till större delen betäckt af pann- 

 benen, så att upptill blott en liten del af det är synlig. Ossa 

 epotica äro långt åtskilda af öfre nackbenet, och deras bakåt 

 utstående ' utskott är snedt hoptryckt, men kort och utskjuter 

 icke så långt tillbaka, som det bakre utskottet å o. pierotica. 

 Mellan ossa epoticum & pteroticum är ett stort hål eller djupt 

 ingående grop, som inåt emot hjernkaviteten endast är täckt af 

 en hinna. O. pterotic7mi är stort och bildar störie delen af 

 hjernskålens öfre sidokant, och dess bakre utskott är stort och 

 tillspetsadt och trekantigt, och sträcker sig i synnerhet hos äldre 

 ex. långt tillbaka. — Under benets yttre kant är en långsgå- 

 ende ledgrop, uti hvilken den bakre öfre ledknappen å hyoman- 

 dibularbenet artikulerar. O. opistlioticum är litet och rudimen- 

 tärt, men dock tydligt, och sitter fästadt på den bakre yttre 

 kanten af sidonackbenet, och bidrager följaktligen icke till att 

 omsluta hjernan eller till bildningen af hjernkapseln. Vid ske- 

 lettering af yngre exemplar faller det temligen lätt bort. O. 

 prooticuni är stort, men räcker icke fram till den bakre delen 

 af ögonhålan, emedan parasphenoid benets basitemporale vinge 

 och alisphenoidbenet här framtill omsluta det. Det har härstä- 

 des ett stort hål, som för det mesta är omslutet af det samma 

 och till en liten del framtill är omslutet af alisphenoidbenet. 

 Från inre sidan nedtill utgår från hvartdera o. prooticum ett 

 bredt utskott, hvilka båda utskott äro förenade med hvarandra 

 och bilda tillsamman ett tak öfver ögonmuskelkanalen. Det 



