Gäddan. 485 



har å främre delen upptill en broskbeklädd ledyta, för artiku- 

 lationen med den främre öfre ledknappen å hyomandibularbenet, 

 och någon sådan ledyta förefinnes mot vanan icke på o. spJie- 

 notkum. Detta senare benet är tjockt samt rigtadt snedt upp- 

 ifrån nedåt och bakåt, är synligt på kraniets öfra sida framom 

 o. pteroticum, och begränsar såsom vanligt här ögonhålan bak- 

 till. Mellan ossa pteroticum, prooticum & sphenoticiun samt 

 pannbenet upptill är en stor öppning, som är utfyld af primor- 

 dialkraniets brosk. Ett litet, rudimentärt basisphenoidben före- 

 finnes, fästadt till bakerste delen af primordialkrauiets ethmoid- 

 brosk, ofvan parasphenoidbeuet och mellan de nedre delarne af 

 alisphenoidbenen. Dess vanlige Y-form är antydd derigenom, 

 att dess öfre del är utbredd och genom en smal skåra delad i 

 2me sidodelar, och dess nedre del är starkt hoptryckt och nå- 

 got böjd framåt. Alisphenoidbenet är väl utbildadt och temli- 

 gen stort, och stöter med sin nedre ände hos äldre samman med 

 den uppstigande basitemporale vingen å parasphenoidbeuet. Det 

 har för öfrigt vanligt läge. Till orbitosphenoidben finnes intet 

 spär. Parasphenoidbeuet är långt, rakt, undertill kuUrigt och 

 baktill inskuret, hvarest det undertill och något på sidorna be- 

 täcker basioccipitalbenet. Plogbenet är ovanligt långt, men 

 sträcker sig dock icke tillbaka till ögonhålorna. Det är efter 

 hela sin längd tandbeväpnadt, bredast vid sin främre ände och 

 derefter bakåt å ett långt stycke jemnbredt, samt slutligen bak- 

 till afsmalnande och trubbigt tillspetsadt. Silbensapparatens 

 ben äro till större delen broskartade, och bilda hos yngre en af 

 plog- och parasphenoidbenen undertill och af pannbenen upptill 

 betäckt broskmassa af betydlig längd, med blott smärre pariga 

 förbeningar. De största af dessa äro sidosilbenen, hvilka dock 

 jemförelsevis äro små, och icke på långt när sträcka sig till 

 parasphenoidbeuet, utan der ersättas de af ethmoidbrosket. De 

 äro undertill och baktill emot ögonhålorna konkava, ofvan kull- 

 riga, och framtill något urhålkade, och deras bakre ändar sträcka 

 sig på långt när icke till ögonhålornas midt. Öfra sil benet ut- 

 göres af ett långsträckt och nedplattadt brosk, som ligger mel- 

 lan parasphenoidbeuet och plogbenet å undra sidan och pannbe- 

 nen å den öfra d:o, och med sin främste del sträcker sig framom 

 plogbenet och bildar det fasta kraniets främre ände, samt här 

 åtskiljer de båda mellankäksbenen från hvarandra, och således 

 äfven bildar den främste kanten å nosen på fisken. Å hvar- 



