488 Slägtet Esox. 



spetsadt uppåt och något inåt rigtadt utskott, medelst hvilket 

 detta ben är fästadt vid sidosilbenet. Baktill är det fästadt å 

 inre sidan af främre kanten af qvadratbenet, och räcker ned 

 nära till detta bens ledknapp. Metapterygoidbenet är stort och 

 temligen tunnt och fästadt nedtill till mesopterygoidbeuet och 

 qvadratbenet och baktill och upptill till hyomandibularbenet^ 

 och med främre kanten fri och nedtill sträckande sig nästan 

 lika långt fram som qvadratbenets främre del. Det är af en 

 nästan triangulär form och upptill afsmalnande, samt med den 

 subcentrale förbeningspunkten inbugtad. Mellankäksbenen, som 

 enligt hvad redan är anfördt, bära en enkel rad tänder, äro 

 mycket små samt skilda från hvarandra genom den allra främ- 

 ste, framom plogbenet varande delen af supraethmoidbrosket, och 

 äro framtill fastade vid detta brosk, men hafva sitt förnämsta fäste 

 baktill vid öfverkäksbenens främste ändar. De äro af en siiedt 

 triangulär och baktill urbugtad form, samt sakna helt och hål- 

 let det hos de fleste af de föregående fiskarue vanliga uppsti- 

 gande utskottet (nasalutskottet) vid deras inre eller främre ände. 

 På deras öfre kant hafva de ett vid yttre sidan af öfverkäks- 

 benets främre spets fästadt, uppåt och bakåt rigtadt, kort och 

 trubbigt utskott. Deras längd i rät linie innehålles omkr. tf/j 

 ggr i den samma af öfverkäksbenet. Detta senare benet är 

 smalt och långt och svagt co-formigt böjdt. Dess främre, star- 

 kare böjde ände är framtill trubbig, och der bakom har det å 

 öfra sidan en låg ojemn knöl, som medelst brosk är fästad vid 

 yttre sidan af gombenets främre ände. Baktill är det hoptryckt 

 och tillspetsadt, med yttre benlamellen något nedskjutande och 

 tunn och skarp. På öfra sidan af dess bakre ände är fästadt 

 ett framtill tillspetsadt och vid den bakre, öfverkäksbenet något 

 öfverskjutande änden afrundadt ben, som är tunnt och liknande 

 nasalbenen och andra dylika hudben. Af Huxley^) anses det 

 såsom ett öfverkäksbenet tillhörande supplementben, men af 

 Parkee & Bettany-) har det enligt hvad vi ofvan, i l:ste del. 

 pag. 18, anfört, blifvit ansedt såsom homologt med okbenet 

 samt af dem fått benämningen jugal eller os jngale. Under- 

 käken är stor och lång och särdeles stark samt uugef. 1 ^/j ggr 

 längre än mellankäks- och öfverkäksbeneu tillsamman. Hvar- 



1) Manual of Anat. of Vertebr. Animals, pag. 154. 



2) The Morphology of the Skull, pag. 77. 



