Gäddan. 489 



dera underkäksgreueii är framtill låg och något uppåt böjd, 

 samt höjer sig betydligt bakåt emot deutaldelens bakre ände, 

 och är å yttre sidan konvex, och der utan långsgående grop, 

 men med en rad af glesa slerahäl (5 — 6 st.). Dentaldelen är 

 tandbärande till nära dess bakre ände. Båda underkäksgrenarne 

 äro framtill rörligt men fast förenade. Angularbenet är litet 

 och afiångt och sträcker sig så väl som artikulardelen eller 

 artikularbenet ett godt stycke bakom ledgropen, samt är å yttre 

 sidan till en del betäckt af sistnämnda ben. A hvardera ögon- 

 hålans öfre kant, strax bakom sidosilbenet är fästadt ett snpra- 

 orbitalben, som framtill äfven är fästadt vid sidosilbenet. Ett 

 dylikt ben är fästadt på öfra sidan af posttemporalbenet samt 

 till det bakre utskottet å o. ^j/ero^/c«;«. Infraorbitalbenens kedja 

 är fullständig och består af 5 ben, af hvilka det främsta är af 

 en betydlig längd. Det är af en aflångt elliptisk och något 

 böjd form. Det är såsom de andra tunnt, och har nära sitt 

 förbeningscentrum i öfre kanten en trubbig utstående vinkel, 

 samt är der genom brosk fästadt vid sidosilbenet. Dess främre 

 trubbige ände räcker framom nosens midt samt framom nasal- 

 benen. Dessa senare ben betäcka inåt nasalkaviteterna, samt 

 äro smala och långa och äro fastade långs yttre kanten af pann- 

 benens smale främre delar, och räcka ungef. till midten af no- 

 sen å det fasta kraniet. De äro liksom de främsta infraorbi- 

 talbeuen tunnast framtill. Gällocken äro redan ofvan beskrifna. 

 Os Jinguale är framtill broskartadt och något ut.bredt och tunnt. 

 Bakom det följa 3:ne ossa urohyalia, af hvilka det l:sta är 

 längre än de andra båda tillsamman, och alla 3:ne äfvensom 

 o. Um/uaJe bära hvartdera en bred tandkarda. O. basibranchi- 

 osteguJe är långt och smalt, och framtill, der det är fästadt 

 till o. hypohyalia och det l:sta o. urokyak medelst brosk, triud- 

 lagdt, och baktill, der det är fästadt vid främre eller nedre 

 ändarne af nyckelbenen, mycket tunnt och hoptryckt och så 

 småningom öfvergående i det brosk, hvarmed det är fästadt. 

 O. ceratohynie, som är något längre än o. epihyaJe, är vid 

 främre änden temligen tjockt, derefter något inknipet och bak- 

 till tunnt och högt samt der af samma höjd som det följande 

 o. epihyale, hvilket är lägre baktill, med bakre änden snedt 

 afrundad. O. ceratohydle bär 6 radii branchiosteyales och o. 

 epihyale vanligen 8 sådane, som alla äro smale och tillspetsade, 

 men af hvilka de på o. epihyale äro något bredare. O. stylo- 



