518 Slägtet Salmo. 



bildar en mera jemn cirkelformig afrundning hos honan än hos 

 hanen, och afståndet mellan underlockets främre öfre hörn och 

 dess bakre d:o är vanligen ungef. lika med det samma mellan 

 detta senare och gälspringans öfre vinkel. Vanligen är hos ha- 

 nen lockets bakre kant något litet bågböjd, ehuru stundom nä- 

 stan rät nedtill, och den öfvergår genom en jemn båge i den 

 starkare afrundade bakre kanten af uuderlocket. Stundom bil- 

 dar dock bakre kanten af locket och uuderlocket äfven hos ha- 

 nen en jemn cirkelbåge. De båda gälhinnorna äro hvarken för- 

 enade med hvarandra eller med gälnäset, ehuru stötande intill 

 hvaraudra långt fram emot hakan. Den venstra inskjuter fram- 

 till i en fals i den högra och ligger der bakom öfver denna, 

 och hvardera har i allmänhet 11 till 12 strålar, ehuru antalet 

 är vexlaude och stundom blott är 10 och stundom 13 till 14, 

 och icke sällan är 1 mera på den venstra sidan än på den hö- 

 gra. Hufvudet saknar fjäll. — Tänderna, som äro koniska, 

 tillspetsade och krökta inåt, äro något olikstora och förete nå- 

 gon vexling efter ålder och kön. Hos de yngre äro de mindre 

 och talrikare, och hos hanen, i synnerhet i lekdrägten, äro de 

 jemförelsevis något större än hos honan. De sitta i enkel rad 

 på mellankäks- och öfverkäksbenen, på underkäken och gom- 

 benen, och några få förefinnas merendels på främre delen af 

 plogbenet, der vanligen ett par eller tre främst sitta i en mer 

 eller mindre sned tvärrad ett godt stycke bakom benets främre 

 ände, och bakom dessa förefinnas ofta en eller ett par tre i 

 långsgående rad å plogbenets midtelköl. Hos stora och gamla 

 exemplar, i synnerhet af hankönet, förefinnes stundom blott en 

 och stundom ingen tand å detta ben, emedan de med stigande 

 ålder allt mer och mer fällas. Det händer dock stundom un- 

 dantagsvis, att en eller ett par tänder kunna sitta qvar långt 

 tillbaka på plogbenet hos äldre blanklaxar. Hos yngre deremot 

 förekommer i allmänhet en rad af 3 eller 4 bakom de båda 

 främsta. På mellankäksbenet förefinnas i allmänhet 5 till 

 9 tänder, af hvilka en och annan är mindre än de öfriga 

 och de flesta äro något större än de, som sitta på öf- 

 verkäksbenet. Största antalet hafva vi funnit hos honor i 

 lekdrägt. Hos äldre hanen i denna drägt hafva vi funnit 

 dem störst. På öfverkäksbenet förefinnas omkr. 13 till 24 

 tänder, af hvilka merendels några äro mycket mindre än de 

 andra. Stundom sträcka de sig nära detta bens bakre ände och 



