Blanklaxen. 527 



gör, liksom hos föregående stadiet, omkr. -/s af hufvndets d:o. 

 Stjertfenan är i midten baktill djupt urringad eller inskuren 

 och med temligen skarpt tillspetsade hörn, och längden af dess 

 längste strålar, som hos de större ofta är något mindre än den 

 dubbla d:o af de mellerste d:o, och hos de smärre är ungef. lika 

 med denna dubbla d:o, utgör ^4 ^iH Ve af hufvudets längd. 

 Fjällen äro jemförelsevis något mindre än i de båda föregående 

 stadierna, och i en låugsgående rad af V4 hufvudlängd strax 

 ofvan sidoliuien och strax framom ryggfenan hafva vi räknat 

 11, och i en sådan midt ofvan aualfenan 10. — Färgen är mer 

 eller mindre starkt silfverglänsande på kroppssidorna och stun- 

 dom med 8 till 10 mörkt gråaktige och blott i viss belysning 

 tydlige vertikale tvärfläckar på de samma, samt med ej synner- 

 ligen tätt stående svartaktige fläckar pä ryggen, ryggfenan och 

 hufvudets och kroppens sidor, på hvilka senare en del förefin- 

 nas äfven under sidoliuien, åtminstone framtill. Någre glesa 

 sådane förefinnas på gäl locken och af dem äro ofta 2 till 3 

 stälde i långsgående rad pä öfverste delarne af förlocket och 

 locket. Ofta, åtminstone hos de mindre, är en gles rad af röd- 

 aktige fläckar långs sidolinien, men inga sådane under den 

 samma. Eyggens botteufärg är mörkt grönaktigt gråbrun eller 

 ock mörkt olivgrönaktig, och mörknar efter döden, och fettfenan 

 är olivgrönaktig, och utan rödaktig kant, men något blekare än 

 ryggen. Bröstfenorna äro emot spetsarne svartgrå eller svart- 

 aktiga. Färgen är i allmänhet ljusare än hos motsvarande sta- 

 dium af följande art. Denna drägt anlägges enligt iakttagel- 

 serna vid Stormontfield hos en del individer något öfver 13 må- 

 nader efter det de blifvit kläckte, men hos en del andre ej förr än 

 något öfver 2:ne år deretter, och den står i det närmaste sam- 

 band med den hos desse laxungar vaknande migrationsdriften, 

 emedan de, sedan den blifvit fullständigt anlagd, stimvis van- 

 dra till hafvet. Man har iakttagit, att de icke tåla det salta 

 vattnet förr än de börjat antaga denna drägt, och att, sedan 

 detta skett, drägtombytet påskyndas genom beröringen med 

 nämnda vatten. 



4. IStirr stadiet, motsvarande Engelsmännens Farr och Norr- 

 männens laxeunger, och med en totallängd af 70 till 150 mill. 

 och i allmänhet med en ålder af 1 till 2 och undantagsvis nå- 

 gon gång af 3 år. I detta stadie företer blanklaxen mera kon- 

 stanta och lättare i ögonen fallande skiljaktigheter från den 



