528 Slägtet Salmo, 



följande arten, eller grålaxen, än i de 3:ne föregående stadierna, 

 och kännetecknas i synnerhet genom sin smärte kroppsform, 

 sina stora ögon, sitt korta och höga öfverkäksben, sina långa 

 bröstfenor, sin smala eller låga stjert och sin stora och djupt 

 inskurna eller urringade stjertfena, samt äfven genom sin fårg. 

 Största kroppshöjden innehålles 5 till 6 ggr i totallängden till 

 spetsarne af de mellerste strålarne i stjertfenan, och stjertens 

 höjd strax framom denna fena är mindre än eller ock ungef. 

 lika med ^/^ af den först nämnda, och innehålles mera än '2:ne 

 ggr i de längste stjertfenstrålarnes längd, samt ungef. 3:ne ggr 

 i hufvudets d:o. Hufvudets längd innehålles omkr. 4^4 till 



4 Va ggr enligt våra iakttagelser, och enligt Smitts d:o omkr. 4 till 



5 ggr i totallängden till de mellerste stjertfenstrålarnes spetsar. 

 Nosen är kort och trubbig, och dess längd innehålles omkr. 4 

 ggr i hufvudets d:o. Öfverkäksbenets höjd utgör ungef. Vs ^-f 

 dess längd, och den senare innehålles 3 eller nära 3 ggr i huf- 

 vudets d:o, och detta ben räcker hos de mindre ungef. under 

 midten och hos de större något bakom midten eller t. o. m. 

 nära bakre kanten af ögat, och dess bakre ände är tvärt afrun- 

 dad. Underkäkens längd innehålles ungef. 1 Yj till 2.ne ggr i 

 hufvudets d:o, och ögonens längddiameter, som hos de mindre är 

 i det närmaste lika med och hos de större något mindre än 

 pannans bredd midt öfver de samma, innehålles hos de senare 

 omkr. 4V2 och hos de förre omkr. 31/2 till 4 ggr i hufvudets 

 längd. Gälräfständernas antal å l:ste gälbågen hafva vi fun- 

 nit vara K) till 18, och af dem äro de minsta rudimentära. En- 

 ligt Smitt vexlar deras antal mellan 15 och 21. Analfenans 

 höjd är större än afståndet mellan fett- och stjertfenorna. Bröst- 

 fenornas längd innehålles hos de större något mera än 5 och 

 hos de mindre ej fullt 5 ggr i totallängden till de mellerste 

 stjertfenstrålarnes spetsar, samt är hos de förre ungef. lika med 

 och hos de senare större än största kroppshöjden. Stjertfenan 

 är djupt inskuren, med trubbigt tillspetsade hörn, och dess läng- 

 ste strålar äro nära dubbelt längre än dess mellerste d:o, och 

 deras längd utgör omkr. Vs till 7io af hufvudets d:o. Färgen 

 utmärker sig genom 10 till 1 1 store vertikale mörkgrå eller 

 blågrå molnfläckar å hvardera kroppssidan (de så kallade stirr- 

 fläckarne eller stirrbanden) och dessutom genom en å sidorna i 

 guld och silfver glänsande bottenfärg. Hos de yngre är sidor- 

 nas färg mera, ehuru blekt, guldglänsande, och hos de äldre vi- 



