530 Slägtet Salino. 



seu. Kroppen är betäckt af små tjäll. Färgen är ofvaii uliv- 

 grönaktig, och på nedre delarne af kroppssidorna och på buk- 

 sidan blekt gulaktig. På ryggen äro temligen talrike smärre 

 rundade mörke fläckar och på gällocken bakom ögat en eller 

 ett par sådane, och på kroppssidorna äro de vanlige, äfven stirr- 

 stadiet tillhörande, vertikale mörke tvärfläckarne, 10 till 11 till 

 antalet. — Då ynglet är mycket mindre, eller vid en total- 

 längd af 28 mill. innehålles största kroppshöjden äfven omkr. 

 5 ggr i denna längd, och stjertens höjd framom stjertfenan ut- 

 gör nära '^ ^^ kroppshöjden, och innehålles nära 2:ne ggr i 

 de längste stjertfenstrålarues längd, och hufvudets längd utgör 

 Y4 af totallängden. Nosens längd utgör något mera än '/^ af 

 ögats längddiametei', och denne utgör ungef. 7., af hufvudets 

 längd. Bröstfeuans längd innehålles väl 6 ggr, och den samma 

 af stjertfenans längste strålar ungef. 7 ggr i totallängden. Stjert- 

 fenan är grundt urringad, med afrundade hörn, och längden af 

 dess mellerste strålar utgör mera än ^4 !if den samma af dess 

 längste d:o. Fjäll saknas. Äfven vid denne storlek har den 

 mörke vertikale fläckar på kroppssidorna, till ett antal af 9 till 

 10, och en liten mörk fläck pä locket, men de runde mörke 

 fläckarne på ryggen saknas, och sidornas fläckar äro ej så starkt 

 markerade och till en del temligen långt åtskilde. Fjäll sak- 

 nas helt och hållet. 



Det nyMäcläa laxynglet är af 14 till 15 milhs längd och 

 1 V2 mill-.s höjd, och bär under buken en mycket stor qvarva- 

 rande äggsäck af oval form och af omkr. 8 milhs längd och 6 

 d:o tjocklek. Det har ögon och mun och de vanliga embryonal- 

 fenorna. 



Lekdrägten är vexlande efter ålder och kön och är mera 

 utmärkt hos de äldre än hos de yngre, och i synnerhet hos den 

 äldre hanen, men karakteriseras hos alla genom en dunklare 

 och på buksidan mer eller mindre sotig och smutsig färg och 

 en mer eller mindre tjock och slemmig ytterhudsbeläggning på 

 fjällen och ett blekt, gråaktigt kött^). — Hanen utmärker sig 

 företrädesvis derigenom, att hans underkäke emot främre änden 

 är mera än vanligt böjd uppåt och vid spetsen utrustad med 



1) Det är på grund af denne köttets färg, som, enligt hvad redan 

 ofvan blifvit anfördt, både hanen och honan i denna drägt i förening med 

 dem af den följande arten vanligen kallas grålax. 



