Blaiiklaxeii. 535 



öfverkäksbenet är hos de samme längre än nosen och räcker vanligen 

 bakom ögats bakre kant. Stundom hafva vi å plogbenet vid 

 främre änden af dess köl funnit 4 tänder i tvärrad och stundom 

 blott 2:ne d:o, eller t. o. m. endast 1, och bakom den några 

 andra. Stjertfenan är merendels större än vanligt, och längden 

 af dess längste strålar utgör vanligen omkr. ^9 — 7io och stun- 

 dom t. 0. m. mera af hufvudets d:o, men desse strålar äro dock 

 vanligen icke dubbelt längre än de mellerste d:o. 1 dess silf- 

 verblanka drägt liknar den i färgen den vanlige blanklaxen, 

 och har glese mörke fläckar, och endast någre få sådane fram- 

 till under sidolinien, och vi hafva iakttagit, att dess silfverhvite 

 färg å kroppssidorna upptill under våren företer en vacker vio- 

 lett skiftning eller glans, såsom äfven förhållandet är med den 

 vanlige blanklaxen. Enligt hvad vi ofvan anfört, har den i lek- 

 drägten talrikare mörke fläckar på hufvudet, ryggen och de öfre 

 delarne af kroppssidorna än blanklaxen eljest vanligen har. En- 

 ligt benäget meddelande af Doktor S. W. Tenow får hanen i 

 lekdrägt icke tydlig krok förr än den ernått en vigt af 10 till 

 1'2 skålpund eller 4 — 5 kilogr. Då den ernått en vigt af 20 

 skalp, är kroken i nämnda drägt väl utbildad, och hos mycket 

 gamle hanar kan den stundom blifva ^/^ tum, decm., eller un- 

 gef. 22 mill. hög. Den blir således icke så stor som hos den 

 vanlige blanklaxen, samt lär sakna den bakåt böjda förlängnin- 

 gen vid spetsen, som förefinnes hos stora exemplar af den se- 

 nare. — Hos en hona hafva vi räknat 60 kotor, af hvilka 35 

 tillhörde bålen. I afseende på de osteologiska karaktererna öfver-" 

 ensstämmer den i det allra närmaste med den typiske blanklaxen. 

 Det fasta kraniet liknar dennes fullkomligt i alla delar, äfven 

 med afseende på plogbenets form. Hos en äldre hona funno vi 

 framtill på detta ben 4 tänder i en låugsgående irregulier rad. 

 Mesopterygoidbenet har den för blanklaxen vanlige formen, men 

 metapterygoidbenet har, åtminstone stundom, bugten i främre 

 kanten belägen ofvan midten och denne kant der nedom bugtig, 

 och detta bens öfre ände är mycket smalare, och det företer 

 derigenom en tendens till den form, som det har hos grålaxen, 

 och är äfven i bakre kanten nedtill urbugtadt. Öfverkäksbenets 

 höjd, med inbegrepp af jugalbenet, var hos den äldre honan 

 ungef. Ve af dess längd från dess främre afsats. Gällocken 

 likna den typiske blanklaxens d:o. Hos nämnda skeletterade 

 hona, som var af ungef. 272 fots längd till spetsarne af de 



