58S . Släo-tet Salrao. 



större d:o, som här begräusar ögonhålan baktill. Basispheuoid- 

 benet är väl utbildadt, och med Y-formig form, och stöter upp- 

 till dels till alisphenoidbeuet och dels till o. prooticum, och 

 med sitt nedre utskott nedtill till parasphenoidbenet. Alisphe- 

 noidbeuet är litet och nästan såsom ett såll genombrutet'), och 

 gränsar såsom vanligt upptill till pannbenet och baktill till o. 

 lyrootkiim och nedtill till basisphenoidbenet, men framtill till 

 ett väl utbildadt orbitosphenoidben {ala parva), som på samma 

 sätt är genombrutet och nedtill är förenadt med det samma å 

 motsatta sidan samt stäldt på det brosk, som är ofvan para- 

 sphenoidbenet och jemte orbitosphenoid benen bildar en tjock 

 skiljevägg mellan båda ögonhålorna. Mellan detta brosk och 

 orbitosphenoidbenen framtill och basisphenoidbenet baktill är en 

 stor öppning, och framom de först nämnda är en annan dylik, 

 som sträcker sig in i ethmoidbrosket. Strax bakom denne öpp- 

 ning är skiljeväggen genombruten af ett mindre hål, som fram- 

 till begränsas af en smal broskstaf. Både detta hål och brosk- 

 stafven äro vanligen större hos den följande arten. Parasphe- 

 noidbenet är ett temligen tunnt och baktill bägböjdt samt å 

 midten undei'till plattadt ben, som baktill har 3:ne långsgå- 

 ende gropar och den bakre kanten i midten inskuren, och 

 framtill sträcker sig framom midten af plogbenets längd och 

 är der såsom vanligt undertill betäckt af det senare benet. 

 Under större delen af dess längd är det upptill betäckt af pri- 

 mordialkraniets brosk {trahcculce^ Parker). Dess nästan verti- 

 kalt uppstigande basitemporale vingar begränsa de nedre delarne 

 af ögonhålorna baktill. Plogbenet, som sträcker sig med den 

 främre änden till eller nära den i främre spetsen af ethmoid- 

 brosket varande urbugtningen och med den bakre ungef. till 

 ögonhålans midt, är af en aflång och nästan jemnbred form, 

 med en midt åt undra sidan gående mer ellei' mindre låg köl, 

 som dock icke räcker ut till någondera änden och framtill är 

 bred och endast der hos de äldre tandbärande, och baktill så 

 småningom sänker sig och försvinner. Denne köl är lägre än 

 den hos följande arten. Benets båda ändar äro tunne och ho- 

 risontelie, och den främre, framom tänderna varande änden, 

 som å midten är bredast och derifrån aftager i bredd bakåt 



1) Hos. Salmo trutta är detta ben något större ocli ej så genom- 

 brutet. 



