Blaiiklaxen. 539 



emot tandfästena, är stundom nästan rhomboidisk och stundom 

 nästan oval, och i allmänhet med bredden icke större än läng- 

 den, då den deremot hos den följande arten är nästan triangu- 

 lär och har bredden större än längden, och bakom den förefin- 

 nes derstädes en transversel, vanligen något utom dess sidokan- 

 ter räckande balk, på hvilken de främsta tänderna sitta. Det 

 ställe, der de främsta tänderna sitta, är således icke utbredt. 

 utan tvärtom något litet smalare än så väl den framom va- 

 rande änden som den bakom varande delen af benet, som nå- 

 got bakom midteu eller ock ungef. vid denna har sin största 

 bredd. Af primordialkraniet är ethmoidafdelningen jemförelsevis 

 mest qvarstående i sitt broskartade skick. Ectethmoidbenet 

 eller sidosilbenet är jemförelsevis litet och temligen tunnt, ut- 

 skjutande utåt och nedåt med en trubbig spets, och här fram- 

 till begränsande ögonhålan samt fästadt på den utskjutande 

 ectethmoidale vingen (Parker) af ethmoidbrosket, samt upptill 

 till en del betäckt af pannbenet. Detta bens förbening är sa 

 litet utsträckt, att hålet för nervus olfactorius genomborrar 

 brosket innanför det samma och således icke går genom det, 

 och det företer en lucker struktur. Öfra silbenet är tunnt och 

 nedtryckt, men temligen stort, så att det betäcker hela öfra si- 

 dan af den främste delen af ethmoidbrosket, med undantag af 

 dess båda framstående tvubbige spetsar, utgörande de af Parker ') 

 sä kallade trabecularhoruen (cornua trabeculce) och öfre labial- 

 brosken. Vid yttre kauterne baktill af öfra silbenet äro de små 

 nasaibenen fastade, och dess öfra sida är något konvex långs 

 midten. Detta ben är ä midten af sidorna vanligen mera ut- 

 bredt hos den följande arten. Hjessbenen äro små samt fram- 

 till betäckta af pannbenen. Mellan h vartdera af dem och o. ptero- 

 iicuni är en djup grop, hvars botten till en del är brosk- eller 

 hinnartad, och denne grop är i allmänhet något bredare hos blank- 

 laxen än hos grålaxen. Pannbenen äro väl skilda och på sin 

 bredaste del tjockast och der radiärt ruggiga. De sakna kölar, 

 men h vartdera är framtill långs åt konkavt. De sträcka sig 

 framåt till den främre gränsen för nasalhålorna, hvilket de 

 knappast göra hos den följande arten. Nosens öfre profil är å 

 kraniet af den äldre hanen mer eller mindre starkt konkav, 



1) Philos. Transact. of the Royal Societj' of Lond. vol. 163, Part I, 

 pag. 107. 



