554 Släg;tei Salmo. 



de senares. Bärfurth hade nemligen erfarit, att den sterile 

 blanklaxen hade i hafvet utanför Kheins mynning varit utsatt 

 för förföljelser af salar — ett förhållande som man för öfrigt 

 iakttagit på många andra ställen — och deraf drog han den 

 slutsatsen, att den uppgick i Rhein för att undvika sina för- 

 följare. Salar gå emellertid ofta rätt långt uppför floder '). så 

 att blanklaxen vid en sådan uppstigning åtminstone icke för 

 det första derigenom undslapp sine förföljare, och dessutom är 

 det tj^dligt, att sälarne förfölja både de sterile och de köns- 

 mogne, men äro sannolikt mest begifne på de förre, som äro 

 fetast. — Genom flerfaldiga i England och Skotland anstälda 

 försök medelst märkning af utsläppte blanklaxar i stirr- och 

 forellstadierna hafva redan Shaw och Young och efter dem flere 

 audie utrönt, att blanklaxen i allmänhet, då den ur floder och 

 strömmar vandrar till hafvet, återkommer till de ställen, der 

 den blifvit utkläckt, och detta förhållande utgör en af de för- 

 nämsta grunderna för den artificiella laxodlingens ekonomiska 

 fördelar. Äfven äldre blanklaxar återgå enligt samme författare 

 i allmänhet till de strömmar, der de förut varit och hvarest 

 de tillbragt sitt ungdomslif. Uti England har man erfarit 

 många exempel derpå. Hos oss förekom i tidn. Nya Dagligt 

 Allehanda, N:o 177 för år 1873, en uppgift, att G. v. Yhlen 

 anbragt märken å någre i Bohuslän fångade och utsläppte 

 blanklaxar, och att en hona, som blef fångad och utsläppt den 

 "7ii '^-' vägande 12 skålpund, återigen blef fångad å samma 

 ställe den '^^j^ 73, vägande I7V2 skålpund. — Under sina van- 

 dringar i hafvet lär blanklaxen ofta hålla sig i närheten af» 

 stränderna och fångas derför vanligen der ej långt från dem. 



Beträfi'ande blanklaxens födoämnen har redan Gisler^) an- 

 fört, att han någon gång vid hafskanten iakttagit lax, som 

 haft ventrikeln full med strömming, och i Skand. Fauna upp- 

 gifves, att den lefver hufvudsakligen af fisk, som den tager i 

 hafvet. Någon gång har man hos den funnit ål, men dess van- 

 liga föda utgöres af smärre fiskar, såsom tobis, sill och ström- 



1) Enligt GiSLER (K. Sv. Vet. Akad:*^ Handl. 1751, p. 181) förfölja 

 sälarne blanklaxen i Angermanelfven ända upp till Sollefteåforsen, der han 

 tror, att de höUo sig hela vintern öfver mellan åren 1747 och 1748, eme- 

 dan de anträffades der under det förra året på hösten och under det senare 

 pä våren. 



2) Anf. st. p. 118. 



