Blanklaxen. 557 



detta är gjordt, och äggen hafva blifvit ordnade på bottnen 

 mellan gruset (hvilket fordrar ta minuter), börjar honan åter- 

 igen fortsätta gropgräfningen emot strömmen, och genom den 

 senares biträde föres det lossnade gruset och de smärre stenarne 

 ned i gropen nedanför och betäcka .de deri liggande äggen. Så- 

 lunda fortfara de att gräfva, utgjuta och täcka, tills all rom- 

 men blifvit lagd". Följaktligen lägger samma hona äggen i 

 flera omgångar och på flera ställen eller i flera gropar, ehuru 

 alla äggen hos henne mogna ungef. samtidigt. Den starkare 

 utvecklingen af anal- och stjertfenorna uti lekdrägten stå utan 

 tvifvel i samband dermed, att det företrädesvis är genom dessas 

 verksamhet som småstenar och grus sammanföras ofvanpå äggen 

 i gropen. Man har beräknat äggens antal till 1,000 på hvarje 

 skålpund af fiskens eller moderns vigt. När de äro mogna eller 

 rinnande, hafva vi funnit dem klara, och deras färg var oran- 

 gegul, med någon dragning i rödt, med undantag af en fläck å 

 ena sidan, som var något kornig och opak. Deras diameter 

 var 7 mill. Vi hafva funnit dem fullkomligt likadana hos 

 Venerns blanklax, men hos stora exemplar af S. trutta funno 

 vi deras diameter blott vara 5V2 i^iH- Då de läggas, äro de 

 fria och icke hopklibbade, ehuru de enligt Shaw strax, då de ut- 

 komma, äro omgifua af en tunn, klibbig vätska, som hjelper 

 till att fästa dem vid bottnen. Äggläggningen varar i flere 

 dagar. Hanarne anställa derunder mycket häftiga strider med 

 hvarandra, och någon gång händer det att den ene stupar på 

 platsen. Enligt Francis Day^) har man en gång i England 

 iakttagit, att vid en sådan strid segraren hade afbitit köttet 

 långs ryggen från hufvudet till stjerten å den besegrade, som 

 slutligen sprattlade döende i vattenytan. Dylika iakttagelser 

 tyckas ådagalägga, att den af Keillek yttrade och i Skand. 

 Fauna och hos Lloyd framstälda åsigten om ändamålet med 

 den hos hanen i lekdrägten utvecklade store kroken å under- 

 käken: att hanarne under striden icke skulle kunna öppna mun- 



der gäller såsom ett axiom, och man har der t o m. iakttagit, att i dy- 

 like reddar nedlagda Ägg bibehållit sin vitalitet, äfven då de ställen i 

 strömmen, der de förefunnos, nästan blifvit torrlagda, blott sanden om- 

 kring dem genorasipprades af något vatten (The Stormonttield Experiment 

 etc. pag. 91). 



1) The Fishes of Great. Britain & Ireland, vol. Il, p. 76. 



