578 Slägtet Salmo. 



med någon kopparglaus upptill. Buksidan är gråhvitaktig eller 

 ock hvit. Liksom hos de äldre förefinnas mer eller mindre tal- 

 rike svartaktige fläckar på hufvudets och kroppens sidor och 

 öfver hela ryggfenan samt långt ned under sidolinien, men 

 bland desse finnas inga X-formige sådane, och hos denne hafs- 

 form sakna kroppssidorna rödaktige fläckar. Stundom sitta de 

 mörke fläckarne mycket tätt och stundom äro de temligen glese. 

 De, som äro inskränkte till de färska vattnen, hafva fjällen 

 täckta af en mer eller mindre märkbar svart punkterad ytter- 

 hud, och hafva å kroppsidorna en vacker grågulaktig, stundom 

 i kopparrödt stötande glans, samt äro försedde med mörke fläc- 

 kar liknande dem hos föregående, ehuru stundom något brun- 

 aktige, och dessutom vanligen med en del rödaktige eller brun- 

 rödaktige fläckar både ofvan, vid och under sidolinien, och i så 

 fall merendels med fettfenan vid spetsen rödaktig. Hos de 

 större af den form, som förekommer i större insjöar (S. ferox)^ 

 äro desse senare fläckarne ofta mörkt brunaktige. Nedre de- 

 larne af kroppssidorna ha ofta en grågrön anstrykning, och 

 buksidan är stundom hvit, stundom gråhvit och stundom ljust 

 gulaktig. Bröst-, buk- och analfenorna äro vanligen till en del 

 gulaktiga, med mer eller mindre gråaktig skuggning. Den i 

 högre liggande fjellvatten förekommande öring, som i Norge 

 vanligen kallas fjeldörret och af Valenciennes erhållit benäm- 

 ningen Sahno punctatus, är utmärkt genom små och mycket 

 tätt sittande mörke fläckar, och den har få och stundom inga 

 rödaktige sådane, och hos större exemplar hafva vi funnit färgen 

 särdeles mörk. Vid rikare tillgång på föda är fjeldörreten mycket 

 fet, och bredare och tjockare än den vanlige öringen. Färgen 

 å dess kokta kött hafva vi funnit vara vexlande: stundom röd- 

 aktigt och stundom hvitt. De med rödaktigt kött voro vanli- 

 gen hanar 1). Äfven i detta stadiet äro i lekdrägten undra si- 

 dan af hufvudet och buksidan mer eller mindre skuggade af 

 sotigt svart färg. Den sterile formen är stundom (silfverlaxen) 

 lika väl i detta stadiet som i det föregående utrustad med en 

 silfverblank färg på sidorna af hufvudet och kroppen, med små 

 och få samt föga tydlige mörke fläckar, som endast på främre 

 delarue af kroppssidorna äro utbredde under sidolinien samt på 

 ryggfenan blott finnas närmare basen. Då grålaxen, så vidt 



1) Dessa iakttagelser äro gjorda å höjden af Dovrefjell i Norge. 



