580 Slägtet Salmo. 



mera täckta af gommens slemhud samt sträcka sig väl så långt 

 tillbaka på detta ben, ända bort emot dess bakre ände. Blott 

 deras spetsar, som vexelvis äro rigtade åt sidorna, genomsticka 

 nämnda gomhud, och visa sig, betraktade framifrån långsåt, 

 såsom bildande 2:ne långsgående rader, ehuru de med sina rot- 

 fästen blott bilda en enkel rad, som stundom är något irre- 

 gulier. Anal fenans höjd är mycket större äu dess längd, och i 

 allmänhet äfven betydligt större än afståndet mellan fettfenan 

 och stjertfenans ytterste stödjestråle. Bröstfenans längd inne- 

 hålles omkr. 5 Va till nära 773 ggr (det senare enligt Smitt) i 

 den ofvannämnda totallängden, och utgör omkr. ^^ till ^4 ^f 

 hufvudets längd. Stjertfenan är temligen djupt urringad och 

 med trubbspetsiga eller ock trubbiga hörn, och längden af dess 

 längste strålar är i allmänhet temligen betydligt mindre än 

 den dubbla d:o af dess mellerste d:o, samt utgör omkr. Y^ af 

 hufvudets längd. Färgen är äfven i detta stadiet underkastad 

 diverse vexlingar och är stundom mörkare och stundom ljusare, 

 men skiljer sig dock alltid från den hos blauklaxen i samma 

 stadie genom brist på silfverglans på kroppssidorna eller ock 

 svagare sådan, genom talrikare, vanligen af en ljusare ring om- 

 gifne mörke fläckar, som äro spridde öfver hela ryggfeuan, ge- 

 nom temligen månge röde fläckar så väl ofvan som under sido- 

 linien, och i synnerhet derigenom att fettfenan vid spetsen är 

 rödaktig. Enligt iakttagelser af Shaw erhålla sannolikt omkr. 

 ^4 af dem som tillhöra den migrerande rasen, en glänsande silf- 

 vergrå färg å kroppssidorna vid tiden för deras utvandring till 

 hafvet, då de äro omkr. 170 — 180 mill. långe. Bröstfenorna 

 äro då hvita, med den ytterste Y3 orangegul. Innan denna 

 drägt anlägges hafva de mer eller mindre tydlige mörke tvär- 

 fläckar å kroppssidorna, de s. k. stirrfläckarne. Hos exemplar 

 af 112 — 160 milhs totallängd af den migrerande rasen hafva vi 

 ännu funnit de å kroppssidorna tvärgående stirrfläckarne märk- 

 bare, och fjällen å dessa sidor med temligen stark silfvergrå, 

 något i grönt skiftande glans. De likna för öfrigt mycket de 

 yngre af det föregående stadiet. Hos de egentlige i smärre 

 vatten eller bäckar förekommande forellerne är färgen vanligen 

 å ryggen svartaktigt grågrön, samt på öfra sidan af hufvudet 

 mörkast. Nedåt krappssidorna ljusnar den och öfvergår i gul- 

 aktig eller grågul eller ock mörkt silfvergrå färg, som på buk- 

 sidan är hvitaktig, stundom med gul anstrykning. Talrike 



