592" Slägtet Salmo. 



blanklaxens, och huruledes den emot den stora och starkt for- 

 sande vattenmassan uppsprungit med den hastighet och kraft, 

 att en hög vattenstråle uppstigit från framkanten af dess rygg- 

 fena. Uti större floder och strömmar, der den förefinnes till- 

 samman med blanklaxen, uppstiger den lika långt som denne, 

 om ej längre, hvilket senare är sannolikt derför, att den upp- 

 går i grundare vatten än den. Enligt Gisler^) uppstiger grå- 

 laxeu, som af honom kallas Laxockel, Laxöring eller Isfisk, i 

 elfvarna tidigt på våren vid islossningen, och söker under upp- 

 gången i dem icke såsom blanklaxen djupet, utan håller sig än 

 vid den ena och än vid den andra stranden. En del, som af 

 GisLEB utmärkas med benämningen Börting eller Taimen, och 

 som alltid hafva silfverblauk färg och rödt kött, och således utan 

 tvifvel tillhöra den sterile formen, skola enligt honom icke upp- 

 stiga i elfvarna förr än i slutet af Juli och början af Augusti. 

 Vi hafva iakttagit, att i Dalelfven vid Elfkarleb}' den sterile 

 formen i synnerhet fångas under senhösten, ehuru vi äfven sett 

 en och annan der fångad i Maj. En liknande iakttagelse med 

 den, som vi ofvan anfört, hade Gislek gjort ^), då han såg lax- 

 öringar med lätthet springa öfver en sågqvarnsdam, som var 

 från bottnen 7 alnar hög, men forsens höjd var dock på grund 

 af det då höga vattenståndet nedanför ej öfver 3 alnar. De 

 hade länge stått och väntat nedanför dammen tills vattenfloden 

 hade nått sin höjd, då de företogo uppstigningen. Enligt W. 

 Jakdine^) får man stundom i hafvet se stim af den migratori- 

 ske grålaxen i öringstadiet och det yngre laxstadiet strykande 

 långs kusterna af vikar och uddar, liksom sökande inloppen till 

 de strömmar, i hvilka de vilja uppstiga. Ändamålet för grå- 

 laxens uppstigning i strömdragen är det samma som för blank- 

 laxens, nemligen att söka lämpliga platser för leken eller ägg- 

 läggningen, och enligt säkra iakttagelser återgår den i allmän- 

 het till de vattendrag, der den blifvit född och uppfödd, om 

 den derifrån utvandrat. Enligt Stoddarts*) och andres iaktta- 

 gelser afviker den dock från blanklaxeu under sina vandringar 



1) Kongl. Vetensk. Acaderaiens Handl. 1751, pag. 98. 



2) Anf. st. p. 109. 



3) W. Yarrell: Hist. of Brit. Fish. 3:d ed. (Eichardson), vol. I, 

 pag. 252. 



4) The Anglers Companion to the Rivers and Lochs, pag. 161. 



