Grålaxeii. 593 



deruti, att den då icke försmår föda, utau visar sig ganska 

 glupsk, och i synnerhet gerna tager på krok, som är agnad 

 med rom af blanklax. Barfurth ') säger emellertid i motsats 

 härtill, att den under sin vandring i floden Ehein tager så godt 

 som ingen föda och lefver då, liksom blanklaxen i samma fall, 

 på sitt hull. Grrunden till denna stridighet i uppgifterna torde 

 dock ligga deri, att Stoddart gjort sina iakttagelser genom 

 fångst af mindre exemplar af omkr. 3 skålpunds vigt, och Bar- 

 furth sina å ventrikelinnehållet hos större exemplar och sanno- 

 likt hos sådana, som varit feta och sterila. Både tandbeväpningen 

 V)Ch den något betydligare storleken af gapet hos grålaxen an- 

 tyda, att denne är en glupskare tisk än blanklaxen, men liksom 

 den senare visar den sig, åtminstone i de färska vattnen, jem- 

 förelsevis glupskast i de yngre stadierna. I öring-, forell- och 

 stirrstadierna finner man merendels alltid lemningar af diverse 

 djur i dess ventrikel, och det är nogsamt kändt, huru begärligt 

 den vid forellmete tager kroken, vare sig denne är agnad med 

 konstgjord fluga, naturliga insekter eller mask, hvilken omstän- 

 dighet gör detta mete till ett af de mest underhållande. Äfven 

 Barfurth fann hos forellerne nästan alltid lemningar af födo- 

 ämnen, bestående för det mesta af insekter och kräftdjur (gruud- 

 merlor). Sannolikt kan grålaxen liksom blanklaxen ernå hög 

 ålder. 



Såsom en i allmänhet glupsk roffisk slukar grålaxen i sina 

 mera utbildade stadier diverse smärre fiskar och fiskyngel; i 

 hafvet strömming, skarpsill, Gobier, tobis m. fl. och i färskt 

 vatten företrädesvis elritzan (Fhoxinus aphija) och yngel af 

 andre karpfiskar. Men den slukar äfven, i synnerhet i forell- 

 och stirrstadierna, diverse ryggradslösa djur, såsom blötdjur 

 (i det färska vattnet företrädesvis af slägteua Valvata^ Lim- 

 ncea, PJanorbis, Ancylus och Physa), insekter och insektlarver 

 (skalbaggar, Dipterer, Phryganider och sländor), kräftdjur (i 

 färskt vatten företrädesvis grundmerlor eller Gammarider och i 

 hafvet räkor m. fl.) samt diverse maskar. Dessutom slukar den 

 med begärlighet blanklaxens lagda rom, och stundom t. o. m. 

 den af dess egna honor 2). De, som vistas i de mindre vatten- 



1) Archiv fiir Naturgesch. 41:er Jahrg. l:er Th. pag 147. 



2) Francis Day omtalar ett exemplar, som hade slukat 2,470 ågg af 

 blanklax, så att dess buk var utspänd, och ett annat d:o, hvars ventrikel 

 innehöll 11 sma foreller och 1 elritza. 



Lilljeborg : Fiskarne. II. 38 



