600 Slägtet Salmo. 



de nedre kroppsdelarne i leMräf/ten i allmänhet ej så Ii/ligt ock 

 mörkt röde som hos den. Ryggen hlådktig eller hlågrå, kropps- 

 sidorna silfverhvita eller silfvergrå, stnndoni nedtill jemte buk- 

 sidan ljust gulaktiga och stundom gulröda, och stundom är 

 buksidan hvit. Få sidorna af ryggen och på krop)pssidorna 

 vanligen talrike smärre rundade hvite, gule eller gidröde fläc- 

 kar. Yttre kanten af bukfenorna, framkanten af analfenan 

 och ofta äfven yttre kanten af bröstfenorna och den undre d:a 

 af stjertfenan hvite eller gidaktige. Munnen inuti eller gapet 

 har ljus (hvitaktig eller gullwitaktig) färg. 



Salmo Salveltnus, Linné: Systema Naturse, editio XII:ina, T. I, pag. 511. 



— 1766. 



„ „ BLOr;H: Naturgesch. der Fische Deutschlands, 3;er Theil 



Tafel 99. - I texten, pag. 149 Der Salbling. — 1784. 



„ pallidus, S. Nilsson: Prodromus Ichth^yologise Scandinavicse, pag. 



9. — 1832. 

 _ Salmlinus, Idem: ibin. pag. 10. 



r. umbla, L. Agassiz: Hist. nat. des Poissons d'eau douce de TEu- 



rope centrale. Planches, tab. 9, 10, 10 a & 11. - 1839. 



y, Salveltnus, Valenciennes: Hist, nat. des Poissons par Cuvier & 



Valenciennes. T. XXI, pag. 246. - 1848. 

 „ ^ S. NILSSON: Skandinavisk Fauna, 4;de del. Fiskarna, 



pag. 422. - 1855. 

 „ „ C. Th. E. v. Siebold: Die Siisswassertische von Mittel- 



europa, pag. 280. — 1863. 

 „ „ F. A. Smitt: Kritisk Förteckning öfver de i Kiksmu- 



seum befintliga Sahnonider; Kongl. Svenska Vetenskaps 

 Akademiens Handlingar, Bd. 21. N:o 8 (särsk. aftr.), p. 

 108. — 1886. 

 I Skandinavisk Fauna har denna varietet fått namnet Vetterns Rö- 

 ding, af det skäl, att den hos oss endast skulle förekomma i Vettern, Söm- 

 men och några andra sjöar der i trakten. Enligt F. A. Smitt förekommer 

 den emellertid äfven i Jemtland i Storsjön och Hemsjön samt vid Spetsber- 

 gen, hvadan detta namn icke synes vara fullt lämpligt. Enligt Skand. Fauna 

 kallas den af invånarne vid Vettern på grund af den olika färgteckningen 

 stundom Livréröding och stundom Blankröding. Enligt benäget medde- 

 lande af Doktor C. O. V. Porat skilja fiskarena vid Jönköping mellan 

 Djupröding och Grundröding, och gifva det förra namnet åt sådan, som 

 leker på djupt och det senare åt sådan, som leker på grundt vatten. Den 

 i Skand. Fauna anförde livrérödingen synes vara synonym med den senare 

 och den derstädes anförde blankrödingen med den förre. Uti offentliga 

 föreläsningar hafva vi benämnt den här i fråga varande varieteten Storrö- 

 ding, och anse oss äfven nu böra gifva den detta namn, som är beteck- 

 nande med afseeude på dess storlek, som är större än den af den följande 

 varieteten. Äfven af NokbäCK har den erhållit detta namn jemte det 

 af Ljusröding. 



