612 Slägtet Salrao. 



den kort och trubbig. Hos denne hane^^utgör nosens längd väl 

 39 procent af hufvudets d:o och innehålles således nära 2Y5 

 ggr i den senare. Eljest innehålles nosens längd omkr. 8^5 

 till 4 ggr i hufvudets d:o. Munnen är medelmåttig, och mun- 

 vinkeln är framom eller ock under ögats midt och öfverkäks- 

 benet räcker, med undantag af den nämnde store hanen och 

 förmodligen af andre mycket gamle hanar, föga eller icke bakom 

 ögat. Underkäkens längd innehålles omkr. 1 V2 till 1 V3 SE^'' 

 och det synliga öfverkäksbenets d:o omkr. 2V2 till 2V3 ggr i 

 hufvudets d:o, med undantag af den store hanen, der dess längd 

 utgör nära V2 ^-f hufvudets d:o. Underkäken saknar (så vidt 

 vi erfarit det) krok hos hanen i lekdrägten, men företer dock 

 stundom ett nästan omärkligt spår dertill. Ögats längddia- 

 meter innehålles vanligen omkr. 47* till 6 ggr i hufvudets 

 längd, och är jemförelsevis större hos de yngre och hos honorna, 

 och utgör vanligen något mera än 1/2 och hos de yngre stun- 

 dom ungef. V4 af pannans bredd midt öfver det samma. Loc- 

 ket och underlocket likna ungef. dem af den föregående, och 

 deras bakre kant är stundom rät och stundom svagt bågböjd 

 och stundom hos äldre hanar svagt urbugtad. Grälhinnorna 

 likna äfven dem af den föregående. — Tänderna likna dem hos 

 föregående varietet, men synas i allmänhet vara något svagare 

 utbildade. På mellankäksbenet hafva vi räknat H, på öfver- 

 käksbenet 15, på hvartdera gombenet 15 till 16, på hvardera 

 underkäkshalfvan 14 till 16 och på plogbenet 4 till 5 tänder. 

 Gälräfständernas antal å den l:ste gälbågen hafva vi funnit vara 

 vexlande mellan 23 och 28, hvaraf 14 till 17 på nedre afdel- 

 ningen, och stundom en eller annan af de innersta knölformig 

 eller ock rudimentär, men tillspetsad. — Ryggfenan börjar på 

 ett afstånd från nosspetsen som stundom knappt är 2:ne och 

 stundom omkr. 2V4 %E^ större än hufvudets längd, och som 

 innehålles omkr. 2 74 till 2 ^j^ ggr i den nämnda totallängden. 

 Dess höjd är äfven här betydligt större än dess längd, och i 

 anseende till formen och strålarnes antal öfverensstämmer den 

 med den samma af den föregående. — Fettfenan liknar den af 

 föregående, och afståndet mellan den och den ytterste stödjestrålen 

 i stjertfenan är oftast något mindre än analfeuans höjd. — 

 Änalfenau börjar på ett afstånd från bukfenornas fästen, som 

 vanligen är betydligt större än afståndet mellan nosspetsen och 

 bakre kanten af förlocket och som stundom hos den sterile hanen 



