618 Slägtet Salmo. 



16 mill.; nosens d:o 2^/3 mill. ; ögats längddiameter 4^/3 mill.; 

 pannans bredd midt öfver ögonen 4V2 mill, och bröstfeuans 

 längd 12 mill. Af dessa mått äro i sj^unerhet nosens korthet, 

 ögats storlek och pannans jemförelsevis obetydliga bredd påfal- 

 lande, såsom för ungen karakteristiska. Kroppens tjocklek är 

 äfven ovanlig, och ungen synes betydligt fet. Fjällen äro redan 

 tillstädes, men mycket små, och sidolinien är fullständig. Ryg- 

 gen är marmorerad af grått på en grönaktig botten, och å hvar- 

 dera kroppssidan finnas de 15 mörke stirrfläckarne. Nedra 

 kroppssidorna och buksidan äro silfverhvita; alla fenorna ljust 

 grågrönaktiga, stjertfenan och de nedra fenorna med gul an- 

 strykning. 



A Bergens Museum i Norge hafva vi år 1874 sett i fången- 

 skap alstrade bastarder mellan Salnio alpinus och Salmo trutta 

 (fario)^ som hade fjällen något mindre än de hos den senare, 

 och som i färgen utmärkte sig genom talrike, till en del sam- 

 manflytande Ijuse (gulaktigö) fläckar, som delvis bildade böjda 

 eller slingriga band, hvarigenom kroppssidornas teckning visade 

 sig något marmorerad, och företedde icke obetydlig likhet med den 

 afbildning, som Day ^ lemnat af den ofvan anförde bastarden 

 mellan Lochleven-Trout (Salmo trutta) och den Nordamerikan- 

 ske Salmo fontinalis. 



Skelettet. Jemfördt med det samma af Salmo trutta, visar 

 det fasta kraniet sig i allmänhet öfverensstämmande med det 

 i alla väsentlige delar, och företer blott afvikelser i formen af 

 ett eller annat ben. Af ossa epoticum & opisthoticum har det 

 förra det bakåt rigtade utskottet mindre och det senare det 

 samma längre än hos S. trutta^ och å främre delen af yttre si- 

 dan å 0. prooticum förefinnes nedanför den främre änden af led- 

 gropen för hyomandibularbenets öfre ledknapp en nästan verti-, 

 kal skarp rygg, som saknas hos den senare arten. Parasphe- 

 noidbenet är vid sin bakre ände smalare än det hos S. trutta, 

 och midt under ögonhålorna har det å hvardera sidokanten en 

 grund urbugtning, som icke förefinnes hos nämnda art, men 

 finnes hos S. salar. Betraktadt från sidan, företer detta ben 

 ungef. å midten eller föga bakom denna en stark bågformig 

 böjning, liksom hos 8. trutta & sö/ar, hvilkeu böjning är 

 mindre hos var. S. salvelinus och der har sitt läge ett godt 



1) Proceed. of tlie Zool. Society of Lond. 1884, pl. 56. 



