620 Slägtet Salmo. 



ben likna dem hos grålaxen, och afståndet mellan de öfre främre 

 och bakre vinklarne af underlocket är betydligt kortare än det 

 samma mellan den senare och gälspringans öfre vinkel. — 

 Kotorna äro omkr. 62—63. Hos var. S. salveVmus hafva vi 

 räknat 63 kotor, af hvilka 33 äro bålkotor och 30 stjertkotor, 

 då dessa senare bestämmas såsom vanligt från och med den första, 

 som har sluten hsemalbåge, ehuru de 4 främsta bära refben, fa- 

 stade vid hsemapophyserna. De 3me sista kotorna äro uppåt 

 böjda, och stjertfenan, som har heterocerkt fäste, är fästad vid 

 de 5 — 6 sista kotorna, då stödjestrålarne tagas med i betrak- 

 tande. — Posttemporalbenet företer den hos blanklaxen vanlige 

 formen. 



F. Day*) har beskrifvit och af bildat en bastard eller hy- 

 brid mellan S. aJpinus och den Nordamerikanske S. fonti- 

 nalis, hvilken jemförelsevis mest tycktes likna den förre. Den 

 var en hane af omkr. 180 milhs totallängd, och hade fullt ut- 

 bildade generationsorgan. 



Inom Sverige tillhör smårödingen i synnerhet dess nordliga 

 bergstrakter, ehuru den icke endast förekommer i högre liggande 

 fjellvatten. Dess sydligaste förekomst inom vårt land är i Ve- 

 stergötland, Bohuslän, Dalsland och Vermland, i hvilken sist 

 nämnda provins den enligt Tenow^) förekommer i följande sjöar: 

 Stora Ullen i Råda sm, Angsjön och Trehörningen i Gräsmar- 

 ken, Rädasjön, Wermullen och Daglunden, Nyckelvattnet och 

 Gåskärn i Östmark och Ursjön, och enligt A. J. Retzius och 

 F. A. Smitt sjön Yngen, och enligt den senare sjön Rövattnet. 

 Enligt Göteborgs och Bohusläns Fauna förekommer den i Ned- 

 sjön i Bollebygds härad i Västergötland, i en sjö vid Regiue- 

 berg i Dalsland, i en liten sjö i Bullarens härad i Bohuslän 

 samt i Stora Holmevattnet vid Jordahl i Jörlanda s:n i samma 

 provins, hvilken senare lokal äfven uppgifves af G. v. Yhlen i 

 tidskriften "Fiskaren"^). Här anföres, att denne sjö har natu- 

 ren af en äkta fjellsjö och är V4 iiail lång, och att rödingen 

 der icke är fåtalig samt kan uppnå en storlek af 4 till 5 skål- 

 punds vigt. Der uppgifves äfven, att gäddor då nyligen blifvit 

 inplanterade i denne sjö, och att rödingen sannolikt af dem 

 kommer att blifva utrotad, emedan de äro hans värste fiender. 



1) Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1884, pag. 586, pl. 57. 



2) Öfversigt af Vermlands och Dals Ryggradsdjur, pag. 108. 



3) För år 1878, N-.o 2, pag. 38. 



