638 Slägtet Osmerus. 



slägte eger rum, men mellan dem och o. pterotica är en lika- 

 dan grop som der. Pannbenen äro tunnare än der, med något 

 mera utdragen nos- eller ethmoiddel, och deras största gemen- 

 samma bred'd innehålles omkr. 2:ne ggr i deras längd, ehuru 

 de icke sträcka sig fullt så långt tillbaka på kraniet som der. 

 De sakna långsgående kölar, men äro dock långs åt gropiga i 

 synnerhet närmare sidokanterne och å nosen. Hyomandibular- 

 benet har äfven här upptill blott en ledknapp, men det är 

 framtill, emot metapterygoid benet mera utbredt och der försedt 

 med en stark list, som sträcker sig till fästet för detta senare 

 benet, och tjenar till att förstärka detta fäste. En dylik list 

 finnes icke hos föregående, och den står utan tvifvel här i sam- 

 band med det egna förhållandet, att mesopterygoidbenet är be- 

 väpnadt med tänder och derför behöfver ett starkare stöd af 

 metapterygoidbenet, från hvars fäste vid hyomandibularbenet 

 går en annan list till den bakre tandbärande änden af mesop- 

 terygoidbenet. O. sympledicum är nedtill mycket smalt, och 

 qvadratbenet har den vanlige formen, men är jemförelsevis 

 tunnt. Gombenet är något svagare än hos våra båda första lax- 

 arter och liknar i det närmaste rödingens, men dess maxillär- 

 utskott är kortare än hos denne. Mesopterygoidbenet liknar i 

 allmänhet laxarnes i formen, men det tilltager jemnt i höjd 

 bakåt och är tjockare vid sin inre eller öfre kant, derför att 

 denne är tandbärande, och från dess öfre bakre hörn utsänder 

 det bakåt ett utskott, på hvilket tandraden vid dess inre kant 

 är fortsatt. Det är för öfrigt starkt sammanvuxet eller nästan 

 sammansmält med metapterygoidbenet. Pterygoidbenet är smalt 

 och liknar i det närmaste det hos rödingen. Metapterygoidbe- 

 net är deremot betydligt olikt det hos laxarne. Det har en 

 ovalt-rhomboidisk form, med den longitudinella dimensionen 

 större än den vertikala, och något bugtigt, med den yttre sidan 

 konvex och den inre konkav. Mellankäksbenet är olikt det 

 samma hos laxarne, och är smalt och baktill tillspetsadt. Dess 

 främre ände är tunnare och af en elliptisk form, och dess höjd 

 innehålles ungef. 5 ggr i benets längd. De på denne ände sit- 

 tande tänderna äro något mindre än de andra på samma ben. 

 (Jfverkäksbenet liknar mest det af rödingen, och den ett stycke 

 bakom dess främre ände varande afsatsen (knölen) å det ställe, 

 der det är fästadt vid sidokanten af plogbenet, är liksom å det 

 svagt markerad och afrundad, men det har å midten af sin öfre 



