642 Slägtet Osraerus. 



Kaj ana län. Söder ut förekommer norsen i norra Tyskland, i 

 Holland, England och Frankrike, så väl vid norra som vestra 

 kusterna af sist nämnda land, ehuru sällsynt vid de senare^ 

 och man har någon gång t. o. m. uppgifvit, att den skulle fin- 

 nas i Medelhafvet, men Moeeäu (anf. st.) anser denna uppgift 

 osäker^). 



Den håller sig i allmänhet i större och mindre stim, och 

 vistas merendels på djupet dels i hafvet och dels i sjöar, utom 

 vid lektiden, då den närmar sig stränderna och söker grundare 

 vatten samt uppstiger i strömmar. Den, liksom merendels äf- 

 veu laxarne, är egentligen en migratorisk fisk, som på viss tid 

 vandrar från hafvet eller insjöar upp i strömmar, som i dem 

 utfalla, men de mindre synas vara föga migratoriske och stun- 

 dom t. 0. m. stationäre, samt företaga endast emot lektiden en 

 vandring från djupet upp till grunden i och för äggläggningen. 

 Till Mälaren uppgår norsen från hafvet emot lektiden, och fån- 

 gas då, enligt hvad redan ofvan är yttradt, i betydlig mängd 

 i Stockholm i och strax nedom Norrström. I Mälarens nord- 

 ligaste fjärd, Ekolen, fångas den å grunda ställen i den nord- 

 ligaste änden af denne fjärd i myckenhet, då den der upp- 

 går för att leka, och en del af den fortsätter då vandrin- 

 gen upp i Fyrisån och gifver anledning till fångst af den vid 

 Upsala nedom den så kallade Islandsbron. Till Ifö- och Opp- 

 manna sjöar uppstiger den utan tvifvel från hafvet, som står 

 i direkt förbindelse med den förre af desse sjöar, och genom den 

 har en indirekt sådan med den senare. Enligt Benecee-) före- 

 finnes den i utomordentlig mängd i Kurische Haff och en del 

 större insjöar i Preussen, och uppgår vid isens bortgång i flod- 

 mynningarne för att leka. Hos oss uppgår den till en del vid 

 lektiden ur större insjöar, i synnerhet Venern, i de större ström- 

 mar, som i dem utfalla, och Nokbäck (anf. st.) uppgifver, att 

 de störste (den så kallade uorskungen) uppgå i de stridaste och 

 djupaste vattendragen för att leka, och de något mindre (af 

 omkr. 120 — 210 mill:s totallängd) uppgå i mindre strömmar 



1) Uti de östra kusttrakterna af Nordamerika förekommer en norsart 

 (Osmerus mordax [Mitchill]), som i^aunolikt blott är en varietet af samma 

 art som vår. Enligt Jordan & Gilbert bar den mindre fjäll (68 i en 

 långsgående rad längs kroppssidans midt) ocb starkare tänder än vår. 



2) Fische, Fiscberei etc. pag. 156. 



