Norseii. 643 



för samma ändamål, då deremot de minste (af omkr. 45 — 90 

 mill:s d:o) i sjöarne endast uppgå på grund eller till närheten 

 af flacka stränder och mindre åmynningar i och för nämnda 

 ändamål. Vid Holland, England och Frankrike uppstiger den 

 ur hafvet i strömmar och floder och lägger sina ägg i dessa, 

 men enligt Moreau går den i Frankrike i allmänhet ej högre 

 upp i dem än det bräckta vattnet sträcker sig, och i England 

 vistas den (antagligen den större) vanligen från Augusti till 

 Maj i färskt vatten eller i floder, och under den öfriga tiden af 

 året i hafvet. Vi se således, att den i afseende på sina migra- 

 tioner företer en betydlig likhet med laxarterna, ehuru den i 

 allmänhet icke utsträcker sina vandringar i strömmarne så långt 

 upp, som dessa, och att den, liksom de, under sin tidigare lifs- 

 period är stationär. Hos oss föreligga icke så många och säkra 

 iakttagelser öfver dess vandringar från hafvet upp i strömmarne, 

 som i de sydligare länderna, och derför framställes den i Skan- 

 dinavisk Fauna såsom icke migratorisk härstädes, men då upp- 

 märksamheten härpå blifvit rigtad, skall det utan tvifvel visa 

 sig, att den äfven här har samma migratoriska instinkt, som 

 utom lands, och att den på ett och annat ställe så väl vid vår 

 vestra som vid vår östra hafskust från hafvet uppgår i ström- 

 mar, som utmynna i det samma. Från laxarterna afviker nor- 

 sen deri, att den, med undantag af lektiden, lär vara en trög och 

 maklig fisk, som stadigt håller sig på djupet, och derför åtmin- 

 stone hos oss mera sällan fångas, utom vid nämnda tid. En- 

 ligt Skand. Fauna fångas den dock i Venern utanför Åmål un- 

 der hösten och vintern, och A. J. Malmgren uppgifver, att den 

 på flera ställen vid Finlands vestra hafskust fångas med vinter- 

 not. Den är icke seglifvad* och dör snart, sedan den upptagits 

 ur vattnet, hvartill dess stora och öppna gälöppningar väsendt- 

 ligen bidraga. — I öfverensstämmelse med dess gaps storlek 

 och starka tandbeväpning är den en särdeles glupsk roffisk, 

 som i synnerhet slukar småfisk och fiskyngel af åtskilliga olika 

 slag och stundom äfven af dess egen art, men dessutom fisk- 

 rom, blötdjur, kräftdjur, insekter och maskar. — Dess lek in- 

 träffar alltid under våren och i allmänhet något tidigare i de 

 sydligare trakterna än i de norra. I trakten af Göteborg lär 

 den leka omkr. slutet af Mars till mediet af April, i trakten 

 af Örebro från den 25 Mars till 24 April och i Vettern i slu- 

 tet af April (Skand. Fauna). Enligt Norbäck leker den (.sanno- 



