Loddan. 649 



senare. Ögonen äro tämligen stora, och hvartderas längddia- 

 meter innehålles 474 till nära 4'/2 ggi" i hufvudets längd, och 

 är nära dnbbelt större än pannans bredd midt öfver dem. Näs- 

 borrarne sitta nära intill hvarandra och ungef. midt emellan 

 nosspetsen och ögat, och den främre är oval och den bakre 

 njurformig. Gälöppningarna äro stora och sträcka sig fram 

 under främre delarne af ögonen. Locket och imderlocket hafva 

 bakre kanten konvex och suturen dem emellan rät, men sned, 

 och båda hafva å yttre sidan koncentriska linier, och förlocket 

 är nästan rätvinkligt böjdt. Gälhinnorna likna dem hos föreg, 

 slägte, och hvarderas strålar äro vanligen 8 till 9, ehuru nå- 

 gon gång 10. — Tänderna, som alla äro små och spetsiga och 

 talrika, sitta i enkel rad på mellankäks- och öfverkäksbeneu, 

 på underkäken, plogbenet, gombenen och mesopterygoidbenen, 

 och bilda ett elliptiskt fält på tungan. — Gälräf ständerna äro 

 långa, fina och talrika, liksom hos norsen, och på l:ste gäl bå- 

 gen hafva vi räknat 33, och deraf 24 på nedre afdelningeu. 

 Både de öfra och de uedra svalgbenen äro beväpnade med ytterst 

 små, spetsiga tänder, men på de nedra d:o sitta endast helt få 

 sådana i en enkel rad nära deras främre ände. — Bygyfenan, 

 som börjar på ett afstånd från nosspetsen, som är nägot min- 

 dre än V2 ^f totallängden, och som är tem ligen låg, så att 

 dess • höjd och längd äro nästan lika, har den öfre kanten kon- 

 vex samt 13 till 15 (vanligen 14) strålar, af hvilka vanligen 

 de ■2:ne främre icke äro grenige. — Fettfenan är tunn och låg 

 och med längden mera än dubbelt större än höjden, och den är 

 belägen väl så långt fram som slutet af aualfenan. — Anal- 

 fenan är mera utbildad hos hanen än hos honan, och dess längd, 

 som i allmänhet är mera än dubbelt större än dess höjd och 

 mycket större än ryggfenans d:o, är hos honom föga kotare än 

 hufvudet. Dess fäste eller bas är å större delen af dess längd^ 

 framifrån räknad, hos honom nedåt bågböjd eller konvex, såsom 

 redan är anfördt, på grund af interspinalbeuens starkare utveck- 

 ling. Den har undre kanten, i synnerhet framtill, konvex samt 

 20 till 24 (vanligen 22 till 24) strålar, af hvilka vanligen de 

 4 till 5 förste icke äro grenige. Hanens strålar äro särdeles 

 brede och vid spetsen jemnt afskurne, och olike dem så väl hos 

 honan som hos norsen. — Bröstfenorna äro hos hanen mera 

 än dubbelt större än de samma hos honan, och deras längd är 

 hos honom större än afståndet mellan deras bakåt lagde spetsar 



