Loddan. 655 



för det mesta dem hos norsen, men strålarue i gälhinnorna iiro 

 smalare, och vi hafva hos ett exemplar å den högra sidan räk- 

 nat 9 och å den veustra 8 sådane. — Kotornas antal hafva vi 

 funnit vara 70, af hvilka 46 äro bålkotor, och den l:sta af 

 dessa är helt kort^). Äfven här äro många främre bålkotor 

 försedda med rörligt fastade eller icke med sina kroppar sam- 

 mansmälte neuralbågar, och några af de bakersta stjertkotorna 

 hafva rörligt fastade hsemalbågar. Den bakersta stjertkotan är 

 liten, men icke böjd uppåt, ehuru den bär en snedt uppåt och 

 bakåt rigtad urostyl, och stjertfeuan har ett efter utseendet ho- 

 mocerkt fäste. — Posttemporalbenet är bildadt efter samma 

 typ, som hos laxarne och norsen, och är försedt med en temli- 

 gen lång nedre gren, hvilken dock ej räcker till o. opisthotkum^ 

 utan medelst ett ligament är fästad vid detta. Dess enkle eller 

 nedre del, från hvilken båda grenarne utgå, är mycket kort 

 och föga utbredd, och afviker derigenom något från den samme 

 hos föregående. Skuldergördelns ben likna dem hos norsen, men 

 äro jemförelsevis något kortare, med undantag af öfra nyckel- 

 benet, som nästan fullkomligt liknar norsens. Scapularfenestran 

 är mindre än den hos norsen. Bäckenbenen äro mera afsmal- 

 nande emot spetsarne än dennes, men för öfrigt af samma bygg- 

 nad som de. 



Loddan har aldrig anträffats vid någon Svensk kust och 

 tillhör inom Skandinavien endast Norge. Dess egentliga hem 

 är norra Ishafvet, inom hvilket den är utbredd både i Gamla 

 och Nya Verlden, och torde kunna betraktas såsom circumpolar 

 eller nära nog så. Vid Norges hafskuster tillhör den företrä- 

 desvis i största mängd Finmarken, och bildar der vid viss tid 

 enligt CoLLETT nästan en enda sammanhängande massa från 

 trakten strax vester om Nordkap till Eyska gränsen. Den är 

 dock enligt honom äfven här något vexlande i sin förekomst, 

 så att den icke alla år infinner sig på samma ställen. Inom 

 Vestfinmarken förekommer den merendels vid de fleste lämplige 

 fiskeplatserne, men de stora stimmen af den äro här mera 

 spridda. Söder om Tromsö och långs kusten af Nordland upp- 

 träder den under vissa år i stora stim, men saknas nästan helt 

 och hållet under andra. På de fleste fiskeplatserne härstädes 



1) Valenoiennes har räknat 68 kotor och af dem 43 bålkotor, och 

 KröYER har räknat 65 kotor och af dem 41 bälkotor. 



