Havren. 669 



och på ryggen mer eller miudre mörk, samt hos den nyligen 

 m* vattnet tagne fisken stundom med någon purpurglans på det 

 förra och guldglans på den senare. Sidorna af hufvudet och 

 kroppssidorna stundoru ljusare och stundom mörkare silfvergrå 

 och glänsande, de förra med någon gulaktig glans och de se- 

 nare med talrika mer eller mindre tydliga långsgående gråak- 

 tiga streck, som följa fjellradernas sidokanter. Stundom före- 

 komma svartaktige prickar på kroppssidorna. Buksidan hvitaktig. 

 Kyggfenau af en blåaktig eller ljust blågråaktig färg, ä fen- 

 hinnan med -i — 5 långsgående rader af mörkare oceller, som 

 hvardera hafva en purpurbrun eller purpurröd fläck i midten. 

 Stundom visa sig ocellerna endast såsom mörkare fläckar. Stjert- 

 fenan något ljusare än ryggen och stuudom med gråröd an- 

 strykning; anal- och bukfenorna grårödaktiga och mörkare, grå- 

 aktiga eller svartgrå emot spetsarne, och bröstfenorna grågula 

 och stundom emot spetsen gråaktiga. Iris blekt messingsgul, 

 med svartgrå skuggning, i synnerhet upptill. Vid långt fraui- 

 skriden ålder blifva färgerne mindre lysande och dunklare. De 

 yngre hafva den silfvergrå färgen på kroppssidorna ljusare och 

 stundom silfverhvit, och de långsgående strecken otj^dliga, och 

 kioppen ofvan sidolinien har vanligen talrike, mer eller mindre 

 tydlige mörkgrå rundade fläckar, och hos exemplar af öfver 180 

 milbs längd hafva vi iakttagit en del större något otydlige 

 ovale, tvärs öfver sidolinien gående mörkgrå fläckar. Fläckra- 

 derna å ryggfenan äro vanligen hos dem saknade eller föga 

 tydliga. — Enligt Norbäck är barrens lekdrägt mer eller min- 

 dre rödglänsande. — Enligt Collett äro ungarne, sedan de ernått 

 en längd af 26 mill. och innan de erhållit en sådan af 95 mill. 

 i likhet med laxarternas ungar försedde med tvärgående mör- 

 kare fläckar å kroppssidorna, till ett antal af 10, och ryggsi- 

 dan är försedd med större rundade mörke fläckar, men buksi- 

 dan är hvit. Då de ernått en längd af 95 mill. sakna de en- 

 ligt honom de tvärgående fläckarne å kroppssidorna. 



Enligt både våra och F. A. Smitts iakttagelser äro de yttre 

 könsskilnaderna obetydliga, och synas företrädesvis visa sig i en 

 något starkare utveckling af rygg-, anal- och bukfenorna hos 

 hanen. Hos honom hafva vi funnit, att hufvudets längd inne- 

 hålles omkr. 1 7? och hos honan omkr. 1 \\q ggr i ryggfenans 

 d:o, äfvensom att denna seijares höjd hos honom innehålles om- 

 kring 1 Vö och hos henne omkr. 1 Ys ggr i hufvudlängden. I 



