684 Slägtet Argentina. 



tätt sittande, bakåt rigtade spetsige taggar. Kadiära streck 

 saknas merendels eller äro otydliga, och den så kallade kärnan 

 ("nucleus") är stor och central. Af ryggsidans fjäll närma sig 

 de, som sitta på midten af ryggen, den rundade formen, och 

 de, som sitta på ryggens sidor, äro nästan halfrunda och långs 

 åt något kupiga eller konvexa, och hafva bakre kanten urbug- 

 tad och den främre d:o konvex i midten. Buksidans fjäll äro 

 ojemnt rundade eller ovala eller ock af diverse olika form, och 

 de vid basen af analfenan trubbigt tillspetsade. — Sidolinien 

 är fullständig och rät, och vi hafva i den samma räknat 67 

 fjäll'), — Färgen på öfra sidan af kroppen och hufvudet oliv- 

 brunaktig och på kroppssidorna guldgul eller messingsgul, och 

 på buken gulhvitaktig, framtill under hufvudet rödaktig. Stun- 

 dom är den guldgula glansen å kroppssidorna blekare och dessa 

 nästan silfverblanka, och stundom är den dunklare och med nå- 

 gon gråaktig anstrykning. Den fetthinua, som betäcker mer eller 

 mindre hufvudets sidor, är gulaktig, men kinderna och gälloc- 

 ken äro under den silfverblanka. Ryggfenan ungef. af ryggens 

 färg, och stjertfenan rödbrunaktig, men fettfenan är gulaktig. 

 Bröst-, buk- och analfenorna stundom gråaktiga, och stundom 

 de först nämnda grågulaktiga och de båda senare gulaktiga. 

 Iris guldgul, med mer eller mindre mörk skuggning. Peri- 

 tonseum svart. Munnen inuti af ljus färg, men nedre delen af 

 svalget svartgrå. Det i närheten af Koster fångade exemplaret 

 skulle haft färgen på kroppssidorna och undertill "silfverhvit, 

 med ett rödlätt skimmer, och på ryggen mörkare". 



Skelettet. Det fasta kraniet företer flera framstående egen- 

 heter, vLsande sig som ett slags mellanting mellan laxens och 

 uorsens, ehuru det i ett och annat afseende synes mest närma 

 sig till den senares. Ehuru i ethmoidregionen primordialkra- 

 niets broskmassa till en betydlig utsträckning är bibehållen 

 eller qvarstående och utgör den vida störste delen af denna re- 

 gion, är dock i hjernskålsregionen förbeningen något mera ut- 

 bildad än hos norsen, men benen äro i allmänhet tunnare än 

 laxens och i detta afseende mera öfverensstämmande med nor- 

 sens, och kraniets allmänne form liknar mest den senares, om 

 det än äfven i detta afseende har tendenser till laxens. Beträf- 



1) Nilsson uppgifver 66, Kröyer bortåt 70, Collett 60-68 och 

 Smitt omkr. 70. 



