Giildlaxeu. 685 



fande dess allmäane form, sä har det baktill ungef. samma 

 något uedplattade utseende som norsens, och dess främre eller 

 nosafdelning är liksom hos den senare smalare och mera utdra- 

 gen än laxens, men, betraktadt från sidan, är det dock baktill 

 högre än norsens, och parasphenoidbenet företer baktill samma 

 bågformiga böjning, som hos laxen. Dess största bredd baktill 

 innehålles 2:ue ggr i dess längd, och dess största höjd utgör 

 något mera än -/s af den förra. Benen ä dess öfra sida, d. v. s. 

 hjessben, pannben etc. äro släta och glänsande. Basilarbenet 

 är å sidorna konvext och med antydning till den ampullära 

 ansvällning, som der förefinnes hos norsen, och upptill är det 

 genom sidonackbeneus ledknappar, som här sammanstöta med hvar- 

 andra, utestängdt från nackhålet. Sidonackbenen omsluta helt 

 och hållet detta hål, och sammanstöta upptill med det öfra 

 nackbenets vertikale del. från hvilken de således icke, såsom 

 vanligt hos de förut afhandlade Salmoniderne, äro afskilda ge- 

 nom primordialkraniets brosk. Öfra nackbenet har liksom hos 

 norsen ett mycket litet bakåt utstående utskott, men dess öfre 

 horisontelle del är liksom hos barren nästan helt och hållet 

 täckt af de här med hvarandra sammanstötande hjessbenen. O. 

 epotica äro föga utstående, och deras korta, aftrubbade, bakåt 

 riglade utskott eller mest konvexa parti utskjuter föga längre 

 tillbaka än det korta utskottet å öfra nackbenet. O. pterotica 

 äro baktill aftrubbade och ej så långt utstående bakåt som o. 

 epotica, samt bära såsom vanligt å sin undra sida ledgropen 

 för den bakre af de båda öfre ledknapparne å hyomandibular- 

 benet. Dessa ben äro olika dem af de föregående Salmoniderne 

 derigenom, att deras yttre kant är omviken och bildar en tem- 

 ligen högt uppstående, tunn benlamell, och deras inre öfre kant 

 är utvidgad inåt och sammanstöter med hvartdera hjessbenet, 

 samt bildar i förening med det och till någon del bakom det 

 med o. epoticnm och framtill med pannbenet ett hvalf öfver 

 den store och djupe grop, som förefinnes mellan o. epoticum, 

 pteroticum och sphenoticuin. O. opisthotica äro små och tunna, 

 liksom hos norsen, men nedtill bredare än dennes. De sträcka 

 sig blott helt litet in på undra sidan af o, pterotica och exoc- 

 cipitalia samt hafva ett mycket litet utstående utskott, vid 

 hvilket medelst ett starkt ligament den nedre ganska långe 

 grenen å posttemporalbenet är fästad. O. prootica likna dem 

 hos harren, och hafva liksom hos den och rödingen ä yttre sidan 



