708 Slägtet Coreg:onus. 



Coregonus albula, F. A. Smitt-. Kritisk förteckning öfver de i Riksmuseum 

 befintliga Salmonider; K. Sv. Vetenskaps Akademiens 

 Handl. Bd. 21. N;o 8. pag. 285, tafl. lY, tig. 61. (Särsk. 

 aftr.). — 1886. 



Dess vanliga Svenska namn är Siklöja. På olika trakter har den för 

 öfrigt diverse olika namn. 1 Dalsland kallas den Wiynnia. I Småland be- 

 nämnes den Småsik, och vid Venern och vestra kusten af Vettern hafva vi 

 hört den kallas Sil. Enligt C. E. Sundström') kallas yuglet af den vid 

 norra Vettern Blålöga. Enligt Gisler^) benämnes den i Norrland Stint, 

 Rabboxe och Smäling. Enligt Skand Fauna kallas den i Dalarne Blickta 

 och i Helsingland Löja, hvilket namn den enligt Widegren äfven i trak- 

 ten af Luleå bär gemensamt med den verkliga löjan, och vi hafva hört 

 samma namn vid östra kusten af Vettern. Enligt Hj. Widegren') kallas 

 den i Vesterbotten Sillack. Enligt S. W. Tenow lär den i Vermland stun- 

 dom kallas Stintn. Enligt skriftligt meddelande af framl. Doktor A. E. 

 Åbebg kallas den i Skåne vid Wombsjön Sik. Enligt P. Olsson-*) benäm- 

 nes den i Jemtland stundom Smärling och någon gång Mabboxen. hvilket se- 

 nare namn den enligt FiL. Trybom*) ätven bär vid Storlögdasjön i Ume Lapp. 

 mark. 1 Norge skall den enligt Skand. Fauna kallas Lakeäild, Skadd och 

 Wemme, från hvilket sist nämnda namn sannolikt det i Dalsland förekom- 

 mande namnet Wimnia härleder sig. 



Anm. Uti sin Vestgöta-Eesa, tryckt 1747, beskrifver LiNNÉ (pag. 

 231) en liten 6 tum (vrkm.) läng sikartad fisk, som han vid sjön Anim- 

 jnen i Dalsland erhållit, fångad i denna sjö och vid den känd under be- 

 nämningen Wimma, och som han derför å anförda stället kallat Anims- 

 Wimma. Då han strax efter beskrifningen anför, att "utom denna Wimma 

 hnnes i samma sjö också en Siklöja, som är stor som Sik, af '/j alns längd, 

 helt åtskild ifrån den förra Wiuiman", så är det tydligt för det första, att 

 •han icke uppfattat Anims-vimman såsom någon siklöja*), och för det andra, 

 ■att han med den benämningen afser en fisk, som är mindre än den stora 

 siklöjan. Om denna senare har han sannolikt endast fått kunskap genom 

 berättelser, och med den har han således icke varit i tillfälle att jemföra 

 Wimman, och blott pä grund af den honom meddelade folktron har han 

 ansett bada såsom skilda, Afven har det för LiNNÉ utan tvifvel varit af 



1) Bidrag till kännedotDen af Örebro läns Vertebratfauna, p. 31. 



2) K. Svenska Vet Akad:s Handl. 1753, pag. 196. Under de båda 

 .senare benämningarna inbegripas utan tvifvel äfven yngre och mindre 

 €x. af Coreg. lavaretus. 



3) Handl. rörande Landtbruket m. m. 24 del. 1866. p. 43. 



4) Öfvers. af K. Vetensk. Akad:s Förh. 1876, N:o 3, pag. 138. 



5) Nordisk Aarsskift for Fiskeri 1884. 



6) Detta bestyrkes äfven deraf, att han i senare skrifter, t ex. 

 Systema Naturte, 10:de uppl. och Fauna Svecica, 2:dra uppl. icke stäl- 

 ler den närmast intill hans Salmo Albula eller siklöjan. 



