718 Slägtet Core<j;onus. 



Siklöjan är en liflig och rörlig fisk, som i sjöarue äu söker 

 djupet och än närmar sig ytan under sin jagt efter föda. Ehuru 

 den hos oss icke egentligen är någon migratorisk fisk, går den 

 dock vanligen i större sjöar på viss tid från en trakt till en 

 annan i de samme, och under lektiden vandrar den till sine 

 bestämde lekplatser, och går då stundom ur sjöarne upp i myn- 

 ningarne eller nedre delarne af de strömmar, som i dem utfalla, 

 för att der lägga sin rom, och stundom går den från Östersjöns 

 och sannolikt äfven Bottniska Vikens skärgårdar upp i de fär- 

 ska vatten, som med hafvet stå i förbindelse. Så har det utan 

 tvifvel varit förhållandet med de siklöjor, som enligt Smitt fån- 

 gats vid Stockholm i Norrström. Sannolikt har den äfven hos 

 oss ursprungligen varit i allmänhet migratorisk. Stundom går 

 den emot lektiden från en sjö till en annan, om de genom så- 

 dana vattendrag, som för vandringen äro lämpliga, äro med 

 hvarandra förenade. Enligt Hj. Widegrens iakttagelser leker 

 Vetterns siklöja i de djupe östlige delarne af Vettern, och stan- 

 nar troligen för det mesta qvar der under vintern, men vandrar 

 emot våren från djupet till grundare trakter, samt tillbringar 

 hela sommaren (Maj — Oktober) i de vestre delarue af denne 

 sjö, hvarest vi i trakten af Hjo under Juli månad sett den 

 fångas i ganska betydlig mängd på 20 till 30 famnars djup. 

 Vid de östre delarne af Vettern hafva vi erhållit uppgift om 

 dess fångst med garn under lektideu på 30—50 (enligt Wide- 

 GREN 60) famnars djup. Den i Sibirien förekommande formen 

 är migratorisk, och förekommer i Ishafvet, samt vandrar ur 

 detta upp i de i det samma utfallande floderna. Den är säll- 

 skaplig och går i allmänhet i större eller mindre stim och Nor- 

 BÄCK säger, att den har sin stimtid i Juli och Augusti måna- 

 der, d. v. s. då uppträder i stim i grundare vatten. Den är ej 

 seglifvad, utan dör fort, då den upptages ur vattnet. Dess lilla 

 gap och rudimentära tand byggnad utvisa, att den icke är någon 

 roffisk. Såsom vi redan ofvan antydt, lefver den enligt vår 

 erfarenhet företrädesvis af smärre kräftdjur af Cladocerernas och 

 Copepodernas ordningar, hvilka den med tillhjelp af sina långa 

 och talrika gälräfständer uppsilar ur vattnet. Enligt Widegben 

 skall den äfven lefva af andra kräftdjur af slägtena Mysts och 

 Pontoporeia. Den såsom de andre Coregonerne är höst- eller 

 vinterlekande. Dess lek inträffar vanligen i slutet af Oktober 

 och i November, men vexlar något efter lokalerne och utan 



