Underslägtet Coregonus. 721 



och haft tillgång till ett rikare material af somlige former, 

 samt derigenom äfvenledes erfarit, huruledes de olike sikformerne 

 vexla nästan i oändlighet, och på mångahanda sätt öfvergå i 

 hvarandra, och vi anse oss derför hafva fullt skäl att instämma 

 i den nämnda af Smitt framstälda åsigten, samt gå ändå längre 

 än han, i det vi betrakta en del af de af honom uppstälde och 

 med särskilda namn utmärkte formerne under den nämnda ar- 

 ten endast såsom representanter för individuella vexlingar. Re- 

 dan S. Nilsson (i Skandinavisk Fauna, 4:de delen, Fiskarna, af 

 år 1855) har till en viss grad antydt denna föränderlighet hos 

 sikarne, då han der såsom varieteter under en och samma art 

 {Coregonus oxyrliynclms, Linné) upptagit både näbbsiken eller 

 den rätte Cor, oxyrhynchus, Lin., samt storsiken, eller Cor. 

 niarmna, Bloch, jemte Linnés Cor. lavaretus, ehuru han såsom 

 egna arter upptagit den i sjön Boimen och någre andre sjöar 

 i Småland förekommande mindre sikformen äfvensom den, som 

 förekommer i Ringsjön i Skåne, den förre under namn af Cor. 

 lavaretus, Nilsson, och den senare under d:o af Cor. Nilssonii, 

 Yalenciennes. Sedermera har H. Widegren ^) för vare inhemske 

 egentlige sikar antagit 5 arter, och C. Th. E. v. Siebold^) för 

 dem i Tyskland och Schweitz uppstält samma antal arter, och detta 

 har senare för vår Svenska fauna blifvit tillökt med 5 nya af 

 A. Gunther'). Då man endast haft tillfälle till undersökning 

 af ett inskränktare antal exemplar från färre lokaliteter, samt icke 

 fått kännedom om öfvergångsformerne, kan man lätt komma till 

 dylika åsigter. På senare tiden har O. Nusslin^) underkastat 

 de i Bodensjön och i någre i de nordlige Alperne belägne sjöar 

 förekommande sikarne en ny skärskådning, och har trott sig 

 hafva funnit i gälräfständernas antal och beskaffenhet företrä- 

 desvis vigtiga karakterer, medelst hvilka och derjemte några 

 andra han från Cor. Wartmanni, Bl. utmönstrat 3:ne nya ar- 

 ter. Han har emellertid anfört rätt betydliga variationer inom 

 arterna uti gälräfständernas antal, och uti en sedermera af C. 



1) Bidrag till kännedomen om Sverges Salmonider; Öfvers. af K. 

 Vet. Akad-.s Förh. 1862, pag. 517. — 1863. 



2) Die Susswasserfische von Mitteleuropa, 1863. 



3) Catal. of the Fishes in the Brit. Mus. vol. VI. — 1866. 



4) Zoologischer Anzeiger, 5:te Jahrg. 1882, pag. 86. 106, 130, 164, 

 182, 207, 253, 279 och 302. 



LUljeborg : Fiskarne. II. 46 



