722 Undersläktet. Coregonus. 



B. Klunzinger^) framstäld kritik af de af Nusslin uppstälda 

 arterna har den förre deruti funnit anledning, att anse gälräfs- 

 tänderna lämpligare för karakteriseringen af större grupper än 

 för den af arter. I förening med några andra karakterer har 

 den ungef. på ett sådant sätt blifvit använd af Smitt för be- 

 gränsningen af de af honom med något olika betydelse eller 

 värde uppstälde formerne eller underarterna, och ehuru vi fun- 

 nit denna karakter ännu mera vexlaude än de af denne förfat- 

 tare lemnade uppgifterna utvisa, hafva äfven vi ansett oss böra 

 göra bruk af den samma vid bestämningen af de af oss upp- 

 tagne formerne, då den i de flesta fall, sålunda använd, synes 

 vara lämplig. Nyligen har V. Fatio sysselsatt sig med de 

 Schweitziske egentlige sikarnes systematiska uppställning 2), och 

 antagit 2me arter, af hvilka den ena ungef. motsvarar den af 

 Smitt uppstälda lågnosade gruppen, och den andra hans hög- 

 nosade d:o, ehuru han icke citerat den af Smitt i Öfvers. af K. 

 Vet. Akad:s Förh. 1882 redan förut lemnade synoptiska fram- 

 ställningen af detta ämne. 



Gälräfständernas form och talrikhet står i närmaste sam- 

 band med beskaffenheten af födoämnena, och vi hafva iakttagit, 

 att de sikar, som hafva kortare, tjockare och färre gälräfstän- 

 ter, lefva af större djur, företrädesvis blötdjur, då deremot de, 

 som hafva längre, finare och talrikare sådana, lefva företrädes- 

 vis af Entomostraceer af Clodocerernas och Copepodernas grup- 

 per. Hos sikar med färre gälräfständer, t. o. m. sådane, som 

 blifvit fångade i vår östre skärgård, hafva vi stundom funnit 

 ventrikeln fyld med Limn&eor, Bythinior m. fl., och hos andre 

 sikar af samma grupp, ehuru med något flera gälräfständer, 

 hafva vi i den funnit lemningar af Fhryganider och Gamma- 

 rider. Hos de förre hafva vi stundom äfven funnit lemningar 

 af småfisk. Hos andre sikar med fina, långa och talrika gäl- 

 räfständer, såsom blåsiken och gråsiken, hafva vi funnit ven- 

 trikeln mer eller mindre fyld af Entomostraceer af slägtena 

 Daphnia^ Bosmina, Eurycercus, Bijthotrephes, Ctjdops m. fl. 



1) Jahreshefte des Vercius fur vaterliindische Naturkunde in Wiirtem- 

 berg, 40:er Jahrg. 1884, pag. 105. Klunzinger yttrar här den förraodan, 

 att Niisslin hemtat idén om gälräfständernas betydelse från Troschels 

 derpå grundade distinktion mellan Clupea alosa och Cl. finta. 



2) Recueil Zoologique Suisse, l:re serie, T. 2, p. 649. — 1885. 



