724 Undersläktet Coregonus. 



med formeu af de ben, som med det samma stå i samband, 

 eller af det kunna vara beroende. Derför äro t. ex. öfverkäks- 

 beuen vanligen längre hos dem, som hafva längre ethmoidbrosk. 

 och mellankäksbenen högre hos dem, der det är högre vid nos- 

 spetsen. Öfverkäksbenens höjd rättar sig i allmänhet mycket 

 efter den af mellankäksbenen. 



Om de af Smitt å sid. 287 & 288 under arten Cor. lavare- 

 tus uppstälde, till vår fauna hörande .3:ne former af högre och 

 10 d:o af lägre värde, få vi anföra följande. De egentlige 

 sikarne indelas först efter nosspetsens höjd ("altitudo plani api- 

 calis rostri") i 2:ne grupper. Den l:sta gruppen är en lågno- 

 sad C' Tapinorhi/nchi''^ och derjemte ^^jycnocentri''^') omfattande 

 dem, hos hvilka nosspetsens höjd är mindre än 15 procent af 

 mellanhufvudets längd, d. v. s. afståndet mellan framkanten 

 af nosknölen och bakre kanten af förlocket vid underlockets 

 främre öfre vinkel. I allmänhet är hos denna grupp gälräfs- 

 tändernas antal ä den främste gälbågen större än 30. Till denna 

 grupp hör blott 1 inhemsk underart: Coreg. ivartmanni. Under 

 denna uppställas 4 varieteter eller former af lägre värde, förde- 

 lade i 2:ne undergrupper. Den första af dessa undergrupper 

 karakteriseras derigeuom, att nosspetsens ("plani apicalis" rostri") 

 höjd utgör mindre än (31 procent af dess bredd. Denna åter 

 omfattar 2:ne underafdelningar, af hvilka den första är utmärkt 

 derigenom, att stjertens eller stjertafdelningens minsta höjd 

 (strax framom stjertfenan) är mindre än 36 procent af hufvu- 

 dets längd, räknad från nosknölens framkant till bakre kanten 

 af underlocket; och till denna underafdelning räknas blott en 

 varietet: Coreg. holmemenais^ från sjön Bolmen i Småland samt 

 från många andra lokaler. Den andra underafdeluingen härunder 

 utmärker sig derigenom, att stjertens minsta höjd är större än 

 36 procent af den nämnda hufvudlängden, och till denna underaf- 

 delning räknas 2:ne varieteter: Coreg. nilssonii och Coreg. aspius, 

 af hvilka den förre karakteriseras derigenom, att gälräfstän- 

 derua på den 1 :ste gälbågen äro till antalet under 40, och den 

 senare derigeuom, att de samma till antalet äro öfver 41. Den 

 andra undergruppen karakteriseras derigenom, att nosspetsens 

 ("plani apicalis rostri") höjd är större än 61 procent af dess 

 bredd. Till denna undergrupp räknas blott 1 varietet: Coreg. 

 tvartmanni i inskränktare mening. — Den 2:dra gruppen är en 



