72(i Underslägtet Coregonus. 



Coreg. pokur hrachymystax, karakteriserad derigenom, att öf- 

 verkäksbenets längd är mindre än nämnda dimensioner. De 

 2: ne sist nämnda varieteterna äro icke af förf. uppgifna såsom 

 anträffade inom Sverige. 



Vid denna med mycken omsorg och möda gjorda uppställ- 

 ning anse vi oss på grund af egna iakttagelser böra anmärka 

 följande, ehuru författaren framför ,den samma i 40 punkter, 

 uppgifvit den större eller mindre föränderlighet, som de sär- 

 skilde kroppsdelarne och organen äro underkastade, och derige- 

 nom utvisat, att konstanta karakterer icke förefinnas. Hvad 

 för det första beträffar de 2:ne uppstälda primära grupperna: 

 lågnosade och högnosade sikar, så kan man visserligen, då man 

 blott håller sig till de i detta afseende typiske formerne, finna 

 skäl för en sådan uppställning, men öfvergångarne mellan dem 

 äro enligt vår erfarenhet så talrike och så kontinuerlige — 

 tydligen beroende dels på åldern, dels på lokala och för utveck- 

 lingen hämmande förhållanden, och dels äfven på rent indivi- 

 duella vexlingar — att man vid fasthallandet af denna upp- 

 ställning ofta blir nödsakad att af samme form skilja yngre 

 från äldre, eller ock dem, som af en eller annan tillfällighet 

 blifvit hämmade i sin utveckling, från dem, som fått utveckla 

 sig under mera gynsamma förhållanden. Härom hafva vi före- 

 trädesvis blifvit öfvertygade vid undersökningen af större mas- 

 sor af sikar, som blifvit fångade på samma tid och vid samma 

 lokaler, och bland h vilka vi träffat lågnosade och högnosade och 

 öfvergångar dem emellan blandade om hvarandra. Uti 35:te 

 punkten har författaren med rätta framstält den satsen, att 

 nosens höjd i procent af så väl hufvudets som mellanhufvudets 

 längd ökas med åldern, och enligt så väl hans som våra iakt- 

 tagelser äro de yngre vid tidigare ålder alltid lågnosade, och 

 närma sig i detta afseende till siklöjorna. Öfvergången under 

 tillväxten från den lågnosade till den högnosade formen är en- 

 ligt vår erfarenhet mycket irregulier. Af högnosade sikar, som 

 en gång vid vår närvaro blefvo fångade på samma tid och ställe, 

 och som allmänt voro lågnosade ännu vid en totallängd af 

 något öfver 250 mill. voro somlige vid en längd af 435 mill. 

 lågnosade, då dereraot andre vid ungef. samma längd voro hög- 

 nosade. Alla voro försedde med det de högnosade i allmänhet 

 tillkommande ringa antalet af gälräfständer, och de voro utan 

 tvifvel migrerande sikar, som voro i tillfälle att komma till 



