Underslägtet Coregonus. 729 



trädesvis erhållits från Angermanelfven, men äfven från Torneå- 

 elf, och de af den 3:dje och 4:de från Arkangel och från Jenisej. 

 Uti 30:de och 31:ste af de ofvan nänonde punkterne å sid. 283 

 uppgifver författaren med rätta, att ögonens längd- och höjddia- 

 metrar i förhållande till hufvudets längd minskas med tilltagande 

 ålder, och uti 3:dje punkten å sid. 280, att hufvudets längd i 

 förhållande till kroppslängden äfven minskas med tilltagande 

 ålder. I öfverensstämmelse dermed hafva de för desse former 

 utmärkande karaktererna i allmänhet endast anträffats hos äldre 

 och större exemplar, men de uppgifna proportionerna å ögonen 

 och hufvudet understiga dock temligen betydligt de allmänna 

 normala. Ehuru vi undersökt temligen många äldre exemplar 

 från Ve ner n, hafva vi dock bland dem blott hos ett (540 

 mill. långt) d:o funnit den uppgifna ringa storleken (ögats 

 höjddiameter mindre än 24 procent af mellanhufvudets längd) 

 af ögonen, men ett par gånger anträffat exemplar, hvars ögon 

 mycket nära närmade sig dertill, och vi antaga derför denne 

 form att tillhöra de individuella vexlingarnas område, men 

 utan tvifvel beroende af åldern och sannolikt äfven af lo- 

 kala förhållanden. Den 2:dre eller småhufvade formen (huf- 

 vudets längd från nosknölens framkant mindre än 18 procent 

 af kroppslängden från samme framkant till spetsarne af de mel- 

 lerste strålarue i stjertfenan) har oftare af oss blifvit iakttagen, 

 dels från vare östre skärgårdar utanför Vestervik och Stockholm 

 och dels från Torneåelf vid Kokolaforsen, men den har der 

 förekommit tillsamman med sådane, som dels stått på öfver- 

 gången till den och dels haft den normala hufvudlängden. Här 

 varande Universitets zoologiska museum eger månge sikar från 

 Kokolaforsen, och bland dem är det ett jemförelsevis betydligt 

 antal, som tillhör i fråga varande form, och då zool. Eiksmu- 

 seum äfven enligt Smitt eger ett sådant exemplar från samma 

 ställe, och då den enligt den af nämnde författare lemnade för- 

 teckningen tyckes vara talrik i Angermanelfven, synes denne 

 form i viss mån vara lokal, ehuru äfven den, såsom förekom- 

 mande blandad med den normale Cor. lavaretus, s. str. måste 

 betraktas såsom tillhörande de individuelle vexlingarnes område. 

 Af 3:dje och 4:de formerne, som båda skiljas från de begge 

 föregående derigenom, att underkäkens längd är mindre än stjer- 

 tens minsta höjd (strax framom stjertfenan), och" den 4:de från 

 den 3:dje derigenom, att öfverkäksbenets längd är mindre än 



