74(5 Slägtet Coregonus. 



följande, hvilka i detta afseende öfverensstämma med hvaraudra, 

 och få endast tillägga, att hos det 590 mill. långa exemplaret 

 å fjällen i sidolinjen och den näst intill den samma varande 

 långsgående raden ofvan och under den, under början af rygg- 

 fenan, hos de förra höjden är 14 mill. och längden IIV2 ^^i^l- 

 och hos de senare höjden är 14 — 15 mill. och längden 14 mill. 

 Den instuckue ändens främre kant är hos bådadera särdeles 

 bugtig, med tydliga sidohörn, men i midten afrundad. Stun- 

 dom förekomma hos hanarne emot lektiden å kroppssidorna 

 långsgående rader af temligeu mjuke knölar å fjällen, och vi 

 hafva stundom å hvardera kroppssidan räknat 17 dylika knöl- 

 rader, men enligt våra iakttagelser äro desse knölar långt ifrån 

 allmänt tillkommande hauarne vid lektiden, eller med andra 

 ord äro desse långt ifrån allmänt försedde med en dylik lek- 

 drägt, och med desse knölar hafva vi icke funnit någon för- 

 längning af nosspetsen vara förbunden. — Sidoliniens fjäll äro 

 till antalet betydligt vexlande, och vi hafva funnit det lägsta 

 antalet vara 80 och det högsta 98. — Färgen är äfven under- 

 kastad vexlingar. Vanligen hafva de, som förekomma i mindre 

 vatten, den mörkaste färgteckningen. I så fall är ryggsidan 

 svartgråaktig eller svartblåaktig, på öfra sidan af hufvudet 

 något ljusare, gråblåaktig eller grågrönaktig, ofta med mörkare 

 svartgrå nosspets. Kroppssidorna mer eller mindre ljust silf- 

 vergrå, med svartaktig punktering, i synnerhet på fjällens kan- 

 ter, hvilken punktering stundom bildar 9 — 10 långsgäende smala 

 gråaktiga band, som i viss belysning äro tydliga. Buksidan är 

 hvitaktig. Rygg- och stjertfenorna gråblåaktiga, med svartak- 

 tige spetsar. Bröstfenorna emot basen hvitaktiga, vid yttre kan- 

 ten och emot spetsen skuggade af svartgrått. Buk- och anal- 

 fenorna vid basen hvitaktiga, eljest svar taktiga. Iris silfver- 

 hvit, med svartaktig skuggning och stundom med blek mes- 

 singsgul glans. Hufvudets sidor silfverhvita eller silfvergrä, 

 stundom på locken med svag messingsgul skiftning. Hos dem, 

 som hafva en ljusare färg, är ryggsidan grågrönaktig eller grå- 

 blåaktig' och kroppssidorna silfverhvita, med föga märkbar mörk 

 punktering, och utan tydliga långsgåeude gråaktiga band, och 

 den svartaktige eller svartgrå färgen på fenorna är mindre ut- 

 bredd M. 



1) Vi anse oss böra ijjieddela följande luått ä ett stort exemplar (bona) 

 från Hjälmaren. Totallängd 546 mill. Längd från uoskuölens framkant till 



