758 Slägtet Coregonus. 



stundom äfven på främre delen af underkäken, och hos de större 

 på gombenen. — Gäl räfständerna på den främste gälbågeu äro 

 i allmänhet 20 till 30, och af dessa sitta 13 till 20 på nedra 

 afdelningen. — Byggfenan börjar på ett afstånd från nosspet- 

 sen, som innehålles omkr. 27? till 2^4 ggr i totallängden, och 

 dess höjd utgör omkr. Va till Vs» och dess längd utgör omkr. 

 V2 till -/a äf hufvudets d:o. — Analfenan börjar på ett afstånd 

 från nosspetsen, som utgör omkr. -/g eller nära detta af total- 

 längden, och dess höjd, som vanligen är mindre än, ehuru nå- 

 gon gång lika med eller större än dess längd, innehålles om- 

 kring 1 2/3 till 2 1/2 ggr i hufvudets längd. — Bröstfenans 

 längd innehålles omkr. 1 V7 till nära 1 72 ggi'j och hukfenans 

 d:o orakr. 1 Y^ väl till 1 7ö ggi" i hufvudets d:o. Bukfenorna 

 äro stundom fastade framom och stundom under ryggfenans 

 midt. Längden af deras bihang utgör mellan '/4 och Va ^f 

 deras egen d:o. — Stjertfenan, fjäUen och färgen likna dem 

 hos gråsikeu. Hanen lär vid lektiden stundom vara försedd 

 med långsgående knölrader å fjällen. 



Denna underart eller form förekommei' hos oss både i haf- 

 vet och i insjöar, och förefinnes bäde i de sydligare och de nord- 

 ligare trakterna af landet. Exemplar från vare östre skärgår- 

 dar hafva vi iakttagit från trakten af Oskarshamn, från d:o af 

 Vesjtervik (bland hvilka icke sällan förekommit den form, som 

 af Smitt fatt namnet C. microcephalus)^ från d:o af Stockholm 

 och från d:o af Luleå, der, såsom redan är anfördt, äfven den 

 form af den, som af Smitt blifvit benämnd Cor. polcur hrachy- 

 mgstax^ erhållits. I afseeude på insjöar, hafva vi iakttagit den 

 från Nommen i norra Småland, från Vettern, från Veneru, från 

 Yngen i Vermland och från Storsjön i Jemtland, men utan 

 tvifvel förekommer den i en mängd andre insjöar i så väl syd- 

 ligare som nordligare trakter, och i synnerhet i sådane, som äro 

 af någon betydenhet. En öfvergångsform mellan den och föl- 

 jande underart, från Noret ,i Mora i Dalarne, är af F. Söder- 

 lund förärad till Upsala Universitets zoologiska museum. — En- 

 ligt hvad som anföres af R. Collett i Norges Fiske (pag. 166) 

 lär denne form äfven förekomma i Norge. — För öfrigt före- 

 kommer den i Finland, Ryssland, Tyskland och Schweitz. — I 

 lefnadssättet öfverensstämmer den med föregående underart, och 

 liksom den håller den sig, med undantag af lektideu, för det 

 mesta på djupet. Dess födoämnen utgöras af smärre fiskar, 



