760 Slägtet Coregouus. 



Coregonus oxyrhinchus, C. U. Ekström: Fiskarne i Mörkö skärgård; K. Ve- 



teusk. Akademiens Handl. 1834, pag. 12. — 1835. 

 „ „ H. Kröyer: Danmarks Fiske, 3:dje Bd., pag. 76, med 



figur. — 1846. 

 „ oxyrhynchus, S. Nilsson: Skandinavisk Fauna, 4;de del. Fiskarna, 



pag. 453. — 1855. (Ex parte). 

 „ marcena, Idem: ibm. (Ex parte). 

 „ Oxyrhinchus, L. Lloyd: Anteckningar under ett tjuguårigt vistande 



i Skandinavien, pag. 61. — 1855. (Ex parte). 

 „ fera, Hj. Widegeen: Bidrag till kännedomen om Sveriges 



Salmouider; Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1862, pag. 



580, tafl. 10, fig. 1 & 2. — 1863. (Ex parte). 

 „ lavaretus, Idem: ibm, pag. 583, tall. VI, fig. 3. (Ex parte). 

 „ Ftra, C. Th, E. v. Siebold: Die Siisswassevfische von Mittel- 



europa, pag. 251. — 1863. 

 „ Videgreni, A. J. Malmgren: Kritisk Öfversigt af Finlands Fisk- 

 fauna, pag. 52. — 1863. 

 „ lloydii, A. GtJNTHER: Catal. of the Fisli. in the Brit. Mus. 



vol. VI, pag. 174. — 1866. 

 „ lavaretus, Idem: ibm, pag. 178. (Ex parte). 

 „ lapponicus, IdeM; ibm, pag. 181. 

 „ lavaretus, B. Benec^E: Fiscbe, Fischerei etc. pag. 150, med tig. 



- 1881. 

 „ „ O. G. NORBÄCK: Handledning i Fiskevård ocb Fiskafvel, 



etc. pag. 404. — 1884. (Ex parte). 

 Coregonus „ F. A. Smitt : Kritisk förteckning öfver de i Riksmuseum 



befintliga Salmouider; K. Sv. Vetenskaps Akademiens 



Handl. Bd. 21. N.-o 8, pag. 287, tafl. IV, fig. 69—72; 



tati. V, fig. 83 & fig. 85-91; tafl. VI, fig. 92-100. 



(Särsk. aftr.). — 1886. (S. str.). 

 Dess vanliga Svenska namn är Sik, och vid Öresund i trakten af Lands- 

 krona hafva vi, såsom ofvan, l:ste delen, pag. 397 anföres, hört den be- 

 nämnas med det Danska namnet Halt. Vid Venern sammanblandas den 

 med föregående underart under de ofvan anförda namnen Storsik och Löfsik. 



Beshr. Denne form, som utan någon skarp gräns å ena 

 sidan sluter sig till den föregående underarten och å den andra 

 till den följande, är den hos oss i allmänhet vanligaste. Den 

 ernår stundom betydliga dimensioner och en totallängd af 2 

 till 3 fot, eller 600 till 900 mill., och en vigt af 3 till 5 ki- 

 logram eller mera, ehuru den vanligen är mindre och meren- 

 dels', föga öfverstiger 600 mill. i längd. Kroppsformen är vex- 

 lande, men liknar i allmänhet den af föreg. underart. Största 

 kroppshöjden innehålles omkr. 4V5 till nära 6 ggr i totalläng- 

 den, och stjertens minsta höjd är i hög grad vexlande, och in- 

 nehålles omkr. 14 till 20 ^ 5 ggr i den senare längden samt 



