772 Slägtet Coreo;onus. 



O. sy)npJecticnm är uästan sabelformadt. Qvadratbenet liknar 

 det hos laxarterua, men är svagare, och det från bakre kanten 

 utgående spetsiga utskottet är längre och finare tillspetsadt än 

 hos dem. Gombenen äro mycket mindre utbildade än hos lax- 

 arterna: smala och bakåt sylformade, och med den främre än- 

 den klubbformig och försedd med '2:ne broskbärande korta ut- 

 skott, af hvilka det öfra, som är större, genom ett starkt liga- 

 ment är fästadt vid öfverkäksbenet, och det nedra d:o på samma 

 sätt är fästadt vid mesethmoidbroskets kuöllika ansvällning. A 

 undra sidan, bakom det senare utskottet har det en långsgå- 

 ende fåra, i hvars främre del i allmänhet förefinnas 3 — 5 små 

 knölar eller socklar, på hvilka ett lika antal smärre tänder äro 

 löst sittande. Gombenets bakre ände räcker ett godt stycke 

 tillbaka (nästan till midten) på pterygoidbenet. Mesopterygoid- 

 benet är framtill mera tillspetsadt än hos laxarterna, och der 

 utlöpande i en skarp spets, och det har sin största höjd nära bakre 

 änden, och är för öfrigt såsom hos dem något inåt böj dt. De 

 inre kanterne af båda mesopterygoidbenen äro nära intill para- 

 sphenoidbenet. Deras bakre ändar äro fastade på inre sidan af 

 metapterygoidbenen. Pterygoidbeuen likna i det närmaste dem 

 hos laxarterna, och äro smala och något böjda såsom de, men 

 något längre och mera tillspetsade i främre änden, och med den 

 bakre bredare d:o snedt afskuren. Metapterygoidbenet liknar 

 mera det samma hos blauklaxen än hos grålaxen, samt är nä- 

 stan bredt halfmånformigt, med den undre kanten ojemnt eller 

 vinkligt afrundad och med den öfre d:o inbugtad och med det 

 främre hörnet böjdt inåt. Vi hafva redan ofvan, sid. 704 — 705, 

 omtalat byggnaden af mellaukäks- och öfverkäksbenen vid jenifö- 

 relsen med siklöjan, och få nu blott tillägga, att de äro helt 

 och hållet olika laxarnes, och jemförelsevis mycket mindre ut- 

 bildade än deras. De nästan triangulära mellankäksbenen äro 

 böjda bakåt, med den bakre sidan konkav och den främre eller 

 yttre ojemnt konvex, och deras undre tandbärande kant temli- 

 gen jemut afskuren, vanligen med mer eller mindre tydliga 

 antydningar till sågtänder. Öfverkäksbenen äro till sin all- 

 männe form bredt sabelformiga, med den främre tjockare änden 

 bärande en ledknapp och med den bakre trubbig eller afrundad. 

 Underkäkens dentaldel höjer sig redan framtill mycket tvärt 

 och särdeles starkt, så att dess största höjd blott innehålles 

 ungef. 272 ggi' i underkäkens längd. Den uppstigande kanten 



