Vanlia;e Siken. 775 



stor, men med deu nedre grenen icke så synnerligen kort, ehuru ge- 

 nom ett ligament sammanbunden med o. opisthotkum. Pro- 

 coracoidbenet har ungef. samma bredd vid sitt fäste vid nyc- 

 kelbenet som vid korpbenet, och är å förra stället utdraget i 

 en spets, som går till skulderbladet. Scapularfenestran är rund 

 och omsluten af skulderbladet endast. Nyckelbenet är kort och 

 bredt, i synnerhet vid dess öfre ände, der det utlöper i en lång 

 och skarp spets, vid hvilken öfra nyckelbenet är fästadt. Detta 

 senare benet är af en aflång och jemnbred form. Korpbenet är 

 temligeu kort, men räcker dock ned till nyckelbenets nedre 

 ände. Bäckenbenen äro icke så smala som bos barren. De äro 

 af en lancettformig, framtill smalare form. Deras yttre kant 

 är förtjockad, och den inre delen tunn, men vid bakre änden 

 har denne senare en rundad förtjockning eller ledknapp, och 

 båda benen äro här medelst ett tjockt fibrocartilaginöst band 

 sammanbundna med hvarandra. 



Vanlige siken förekommer inom Sverige från dess sydligaste 

 till dess nordligaste trakter, dels i hafvet så väl i granskapet 

 af de vestra som de södra och östra kusterna, och dels i större 

 insjöar och strömmar. I de sydligare delarne af landet synes 

 denna underart nästan uteslutande tillhöra hafvet, och endast 

 Nerifrån uppgå i mynningarne af de strömmar, som deri ut- 

 falla, men någon gång torde den dock der uppgå i de sjöar, 

 som med hafvet stå i förbindelse. Sjelfve hafva vi iakttagit 

 ■den fångad vid Öresund, och den sik, som anföres af H. D. J. 

 Wallengeen ') under namnet Cor. oxyrhynchtis såsom sparsamt 

 förekommande vid nordöstra Skåne, och någon gång uppsti- 

 gande i Ifösjön, tillhör utan tvifvel den här i fråga varande 

 formen, äfven som den, hvilken af C. A. Gosselman^) under 

 samma namn upptages såsom förekommande vid Blekinge. Vi 

 hafva sett deu tagen i hafvet i trakten af Kalmar. Enligt G. 

 A. TisELius^) förekommer den i östra Småland, och vi hafva 

 sett den tagen i betydlig mängd i skärgården i trakten af Ve- 

 stervik. Mot norden tilltager den i mängd, och är talrik i 

 Stockholms, Roslagens och Norrlands skärgårdar, och från och 



1) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1866, N:o 1, pag. 5. 



2) Zoologiska och Botaniska Iakttagelser inom Blekinge. Lund 1864. 

 pag. 4. 



3) Bidrag till kännedomen om Östra Smålands Yertebratfauua. Stock- 

 holm 1868, p. 38. 



