780 Släoftet Coregonus. 



Coregonus oxyrhynchus, C. Th. E. v. Siebold: Die Susswa?sevfische von Mit- 

 teleuropa, pag. 259. — 1863. 

 y, „ A. GONTHER: Catal. of the Fisli. in the Brit. Mus. 



vol. VI, pag. 173. — 1866. 



Francis DaY: The Fishes of Great Biitain and Ireland, 

 vol. 11, pag. I2p, pl. 121, fig. 2. — 1880—1884. (Fi- 

 guren dålig uch möjligen tagen af en Cor. lavaretus 

 s. str.). 

 ,. oxi/rrhyncus, O. G. NoRBÄCK: Handledning i Fiskevård och Fiskaf- 



vel, pag. 406, bild. 124. - 1884. 

 „ oxyr/iyncJms, F. A. Smitt : Kritisk förteckning öfver de i Kiksrauseura 

 befintliga Salmonider; K. Sv. Vetenskaps Akademiens 

 Handl. Bd. 21. N.-o 8. pag. 287, tafl. IV, fig. 67. (Siirsk. 

 aftr.). — 1886. (Ex parte). 

 Enligt Skandin. Fauna -kallas den vid Kållandsö vid Venern Näbbsik, 

 och enligt Hj. Widegren samt vår egen erfarenhet kallas den vid Venern 

 äfven Fetsik, till följd af dess i allmänhet betydliga fetma. 



Beshr. Denna underart, som genom öfvergångsformer är 

 sammanbunden med den föregående, ehuru den såsom typiskt 

 utbildad ger intrycket af att vara särdeles distinkt, ernår tem- 

 ligen betydliga dimensioner, och torde i detta afseende föga un- 

 derstiga de "ime närmast föregående, Enligt Lloyd och Nor- 

 BÄCK ernår den icke sällan en vigt af 7 a 8 skålpund, och såle- 

 des säkerligen en totallängd af öfver 2 fot eller 600 mill. och 

 den förre anför uppgifter om, att den stundom haft en vigt af 

 1 1 skålpund, och således då måste haft en totallängd, som vida 

 öfverstigit den af 600 mill. Icke ofta torde den emellertid 

 blifva 2 fot lång, och det största af oss iakttagna exemplaret 

 var omkr. 500 mill. långt. Till kroppsformen liknar den i det 

 närmaste föregående underart, ehuru den icke synes blifva så 

 undersätsig, som den stundom är, samt dessutom stundom ut- 

 märker sig derigenom, att framryggens profil är temligen starkt 

 bågböjd och buksidans d:o nästan rät. I detta senare hänseende 

 är emellertid dess kroppsform vexlande, och den har ofta den hos 

 sikarne i allmänhet vanlige. Största kroppshöjden innehålles 

 omkr. 475 till öVa ggi' i totallängden, och tjockleken är stundom 

 något mindre än, men stundom ungef. lika med V2 '^^ ^^^ förra. 

 Stjertens minsta höjd innehålles omkr. 16 '/s till 18 ggr i to- 

 tallängden samf omkr. 3^6 ^i" '^ &gi' i hufvudets längd. Af- 

 ståndet mellan nosspetsen och anus utgör nära -^ till ^3 '^^ 

 totallängden; det samma mellan d:o och bukfenorna innehålles 

 omkr. 2 V/ 17 till 2^/5 ggr; det samma mellan bröst- och buk- 



