MADÁRTANI TÖKEDKKEK A F ÉRTŐRŐL 35 



eleintén még nem volt sik víztükör, hanem még jókora területen kisebb- 

 nagyobb nádparcellákkal volt benőve. Ez volt a vöcskök és szárcsák 

 kedvenc tanyája és főgyülekezőhelye a rengeteg vadrécének. Ügyes 

 vadász és jó lövő ezen a területen akkoriban egy nap alatt 50 — 70 vad- 

 récét hozhatott terítékre, sőt egy alkalommal egyetlen vadász, gróf 

 Kegi.evich Miklós egy nap alatt 250 különféle vadrécével igazán tekin- 

 télyes és szinte utolérhetetlen rekordot teremtett. Bár napközben ebből 

 a vadrécebőségből csak keveset lehetett látni, annál jobban tűnt föl az 

 esti húzás alkalmával, amikor néha kilométer széles vonalban két-három 

 vadrécehullám is követte egymást. 



Általában a vizi madárélet csak este volt mozgalmasabb, amikor 

 vadrécék, vadludak, vörösgémek, bölömbikák, szélkiáltók vonultak vagy 

 húztak nagyobb számban, míg napközben a seregélytömegek domináltak 

 a vidéken. Szölőérés idején sok ezerre menő tömegekben tartózkodik a 

 seregély a híres soproni borvidéken, ahol a réteken és a szőlőkben 

 bőséges táplálékot, a nádasban pedig kedvelt hálótanyát talál. A szőlő- 

 terület egész látképe magán viseli a seregély jelenlétének a bélyegét, 

 tele van madárijesztőkkel, állandóan járnak a szél vagy ember hajtotta 

 kerepelők, messzire világítanak póznákra kitűzött fehér köcsögök, deszka- 

 lapok stb. Mindezek a berendezések a seregélyek elriasztására valók, 

 mert ahova csak kis időre is berepülnek a seregélyek, károkat okoz- 

 nak. De nemcsak a seregélyek gyülekezőhelye az eredő szőlő, hanem 

 úgyszólván valamennyi apró madárnak, amelyek mindannyian lakmároz- 

 nak a szőlőből, főként a rigók, pintyek, poszáták', sőt még a cinegék is. 



A keleti parton Mosonbánfalva és Illmic községek határában egé- 

 szen mások a viszonyok. Először is hiányzik az erdő. Mindössze egy kis 

 liget van az illmici határban közvetlenül a Fertő partján, amely a tavaszi 

 vonulás idején azonban igen sok átvonuló apró madarat vonz magához 

 s még apró légykapót is figyeltem meg benne. Fészkelő madárállománya 

 igen csekély és összesen néhány Laniiis colludo, Lantus minor, Corvus 

 comix és Pica pica megtelepedését tudtam megállapítani. Igaz, hogy 

 megfigyeléseimet a fészkelő idény legelején végeztem. Egyébként az 

 apró madárvilág a csekély kiterjedésű szőlőterületekre és csekély számú 

 kertre tömörül. Ez a terület jóval kisebb, mint a délnyugati par- 

 ton s így a seregély se tud itt oly dominálóan föllépni, mint az átel- 

 lenes parton, bár itt is érzékeny károkat szokott okozni. Az erdős régió 

 helyett itt először széles legelők és kaszállók, majd végeláthatatlan szántó- 

 földek határolják a tavat. A szántóföldek jellegzetes madara a túzok, 

 amelyik még tekintélyes számban fészkel s télen át néha százas csapa- 

 tokba verődik. A szántóföldek között apró remizek is akadnak, amelyek- 

 ben Lantus collurto, Lantus minor, Corvus corntx, Pica pica, Turfur 

 turtur, Oriolus ortolus és Cuculus canorus tanyázik. 



