MADÁRTANI TÖRPDÉKEK A FERTŐRŐL 45 



közén, ahol különösen Apaj-, Szúnyog- és Orbő-pusztákon figyeltem 

 meg nagyobb számban fészkelve. A Fertő keleti partján levő tavakon 

 és tocsogókon mindenütt fészkel legalább 1—2 pár s ha más madárfaj 

 nincs is ezeknél, a széki lile egész biztosan előfordul. Közvetlenül a 

 Fertőparton is találtam fészkét, de csakis ott, ahol a síkvíz egészen 

 a partig terjed s ahol a part maga is szikes-kavicsos és kopár, leg- 

 feljebb csak szegényes, ritkás fűnövés van rajta. 



A déli part füves, mocsaras szegélyén nem is láttam egyetlenegy 

 példányt sem. IQOó "október havában azonban a keleti parton sem lát- 

 tam, mert akkorára már az egész állomány elvonult. 



1907 április 20. táján, továbbá május elején már a java költés idő- 

 szakában figyeltem meg a széki lilét a keleti parton elterülő tavaknál. 

 Napközben egyesével vagy párosával futkosott a tavak körül, estefelé 

 azonban kisebb csoportokba verődtek a párocskák, ide-oda röpködtek, 

 állandóan hallatták jellegzetes pribipribribribri hangjukat s egész 

 viselkedésükkel nagyban hozzájárultak e csendes, szikes vizek meg- 

 élénkítéséhez. 



Fészkét gyakran sikerült megtalálnom, talán főleg azért is, mert a 

 széki lile a fészke elhelyezésében nagyon következetes. Ott kell keresni, 

 ahol a tó partján legalább 20 méter széles, gyér fűnövéssel borított s 

 nagyobb kopár, szikes-kavicsos foltokkal tarkított szegély húzódik végig, 

 vagy még inkább ott, ahol ilyen félsziget nyúlik bele a tó vizébe. 

 Zátonyszeru szigeteken szintén egész biztosan megtalálható a fészke. 

 A víztől általában nincs messze a fészke, a legnagyobb távolság, amit 

 ezen a vidéken észleltem, 30 méter volt, kivéve a Fertőparton, ahol 

 néhány 100 méternyi távolságban is találtam a fészket. A pestmegyei 

 szikes pusztákon a víztől még nagyobb távolságban akadtam fészkére. 

 Az a tapasztalatom, hogy nem a víz közelsége a döntő tényező a fészek 

 elhelyezésében, hanem a talaj minősége. Általánosságban oly helyen 

 van a fészek, ahonnan a szikes környezettel mimikrizáló madár észre- 

 vétlenül eltűnhet, «elgurulhat» a fészekről, ahol nem lehet arra szorí- 

 tani, hogy közvetlenül a fészekről való legurulása után neki meg nem 

 felelő környezetbe kerüljön, vagy hogy felröpülésre kényszerüljön s ezzel 

 a fészek közelebbi környékét elárulja. 



A fészek a vázolt talajon majdnem mindig valami kis emelkedésen 

 van elhelyezve, hogy magasabban legyen a környéknél. Túlyomóan a 

 széki fű közé — az l. tábla mutat ilyen typikus fészekelhelyezést — 

 vagy fücsomó oldalába van rakva, ritkán áll szabadon. A pestmegyei 

 Szúnyog-pusztán egy izben virágzó Camphorosma ovata tövében talál- 

 tam a fészkét, mely ebben a környezetben remekül mimikrizáit. Ezt a 

 fészket is az 1. táblán mutatom be. Nagyon eredeti fészkelési módját 

 mutattam be az Aquila Xlll., 1906. évfolyamának 195. lapján. Tavalyi, 



