56 SCHENK JAKAB 



még elég tekintélyes számban fészkel. 1Q07 máj. 7-én hozták egy tojását 

 ugarra rakott s alászántott fészekből, harmadnapra pedig elhozták a 

 másik tojását is ugyanarról a helyről. A madár a régi fészke helyén 

 hamarosan új fészket rakott és oda tojta le a második tojását. A földe- 

 ken állandóan lehetett látni néhány példányt, néha 20-as csapatot is, 

 de röpülve is gyakran láttam. Impozáns látványt nyújt ilyenkor hosz- 

 szan, egyenesen kinyújtott nyakával a hatalmas madár, amint lassú, 

 egyenletes szárnycsapással szeli a levegőt. 1909 máj. 8-án érdekes lát- 

 ványnak voltam a tanúja. Két óriás kakas viaskodott egymással, miköz- 

 ben más példányok nézték őket. Kocsin megközelítettük őket 250—300 

 lépésnyi távolságra s innen nézegettem őket nyolcszorosán nagyító lát- 

 csövön keresztül. Farkukat pulykamódra legyezőszerüen kiterjesztették 

 és előrecsapták, szárnyuk kissé föl volt lebbent ve, nyakuk egyenes állás- 

 ban kifeszítve, így feküdtek neki egymásnak mellel és nyakkal s előre- 

 hátra tologatták egymást. A küzdelem hevében a máskor annyira óvatos 

 madarak majdnem teljesen megfeledkeztek a biztonságukról, úgy hogy 

 egymásután öt golyólövést lehetett rájuk adni. A küzdelemnek csak 

 akkor szakadt vége, mikor az egyik a golyótól találva tűzben összeesett és 

 a földön vergődött, amire a nézőközönség is fölriadt. Küzdőtársát — 

 amely a lövés után kissé odébb ugrott — ez a váratlan esemény annyira 

 konsternálta, hogy még ő is megvárt egy újabb lövést, amely után aztán 

 tovább állott. 



100. Panurus biannicus (L.). A déli part nádasaiban 1906 őszén 

 szórványosan láttam. A tavaszi idényben aránylag ritkán észleltem, bár 

 biztosra kell vennem, hogy fészkel a Fertő nádasaiban. 1913 nyarán a 

 nyugati parton nem láttam. 



101. Parus coenileus L. 1906 őszén úgy a déli, mint a keleti par- 

 ton előfordult, amott gyakrabban, emitt gyérebben. A tavaszi idényben 

 a keleti parton nem került szemem elé. 



102. Parus maior L. A széncinegére ugyanazt mondhatom csak, 

 amit a kékcinegére. 



103. Parus palustris L. Erre a fajra is ugyanazt kell mondanom, 

 mint a két megelőzőre. A déli parton leginkább a szőlőkben láttam, 

 ahol a többi madárral együtt ők is lakmároztak az eredő szőlőből. 

 A barátcinegéről ezt egy lőtt példány gyomortartalma alapján állapí- 

 tottam meg. Természetesen szó sem lehet arról, hogy számbavehető 

 károkat okoznának a szőlőben. 



104. 105. Passer domcsíicus L. és Passer montauus L. Mind a két 

 faj előfordul, de a mezei veréb jóval gyérebben, úgy hogy semmiesetre 

 sem mondható gyakorinak. 



106. Pavoncella pu^nax (L.). 1906 őszén csak kétszer figyeltem meg 

 és pedig szeptember 23-án a déli parton s október 15-én lUmicen. 



