IZLEI.OBIMBOK AZ AMAZONPAPAGALY NYELVEN 123 



saját szavai : «... a papagályoknak nagy húsos nyelvük van, amely nem 

 tartalmaz izlelőszerveket, jóllehet csak elülső részében szarusodott el 

 erősebben és VATER-PACiNi-féle testecskékben való nagy gazdagsága 

 mellett csak tapintani látszik. Az izlelőérzék főszékhelye a felsőcsőr nyálka- 

 hártyája, amelyben ezek a végszervek rendkívül számosak és az epiglot- 

 tis közvetlen környéke. Már az izlelőbimbók nagy száma, amely jóval 

 fölülmúlja a többi madárét, magasan fejlett izlelőérzékre enged követ- 

 keztetni». 



Nemsokára reá megjelent Botezat (5) főmunkája, amelyben a 

 madárnyelv izlelőbimbóiról fölemlíti, chogy az elülső nyelvrészek egyet- 

 len helyén, ép oly kevéssé találhatók, mint az elülső kemény szájpadban. 

 Csak a puha hátsó nyelvrész felső oldalán, ott, ahol némely madárban 

 az oldalsó, hátrafelé hegyesedő nyelvszárnyak a tulajdonképeni nyelv- 

 testről elágaznak, akadhattam egyes végbimbókra». Egy 1910-ben meg- 

 jelent dolgozatában Botezat (7) még egyszer visszatér a madarak izlelö- 

 bimbóira és hangsúlyozza, hogy ezeket fiatal verebek elszarusodó hám- 

 sejtekkel borított kemény szájpadjában is megfigyelte. A hátsó nyelvrészek 

 izlelőbimbóiról szóló előbbi adatainak megerősítésére fölhozza, hogy 

 ezúttal izlelőbimbókat főleg a hátsó, puha, mirigyekben dús nyelvsza- 

 kaszban, egészen a légcső bejáratáig talált gyakran. 



Az irodalomból világosan kitűnik, hogy a régi probléma: a papa- 

 gálynyelv izlelőképességének anatómiai alapja még azután sem került 

 megoldásra, miután az izlelőbimbókat ezekből az állatokból is már 

 ismerték. 



A Androglossa aestiva Lath, száj-garatüregének szövettani vizsgá- 

 latával elfoglalva rögtön az anatómusokat és madárbarátokat már oly 

 régóta érdeklő kérdésre gondoltam: vájjon a papagálynyelvnek nincse- 

 nek-e mégis izlelőbimbói? 



Anyagom., sárga szemcsillagú, beszélő hímpéldányból való. Már 

 sokáig élhetett fogságban, mert fiatal példányok szemcsillaga barna. 

 (Papagálykedvelő körökben jól ismert jel a fiatalok és öreg madarak 

 megkülönböztetésére a vétel alkalmával.) Minthogy az anyagot egyéb 

 szövettani vizsgálatra is föl akartam használni, erre a körülményre a 

 kezelésnél tekintettel kellett lennem. Előre tisztában voltam azzal, hogy 

 biztosat csak sorozatos metszetek készítése adhat. Ennek következtében 

 az egész nyelvet egészen az aditus laryngis-ig vágtam ki és egészben 

 100 ccm. sublimat-trichlorecetsav-ecetsavban rögzítettem, mely folyadék- 

 kal már sok tömött és kemény hámmal fedett szerven szereztem jó 

 tapasztalatokat. Aránylag nagy darabokat is teljesen átjár, tapasztalataim 

 itt Heidenhain tapasztalataival egyeznek, kinek e folyadékot köszönhet- 

 jük. A 960 alkoholba átvitt nyelvet azután jodjodkalium-oldattal kezel- 

 tem, a nyelvcsontot 50/o-os vizes salétromsavban mésztelenítettem, utána 



